IX? 
btedte sig og blev herskende i Rom, hvilket stadfæstes red Mi- 
thraiske Mindesmærker, af hvilke adskillige ere forfærdigede i 
en ganske god Stiil: Af den, under Keiser Cornmodus, der selv 
var den hengiven, blomstrede i lige Grad med de meest yndede 
Gudsdyrkelser : 2) Hvorfor vi "kort efter, under Keiser Severus, 
finde en Saeerdot Invifåi Ælihræ domiis Auqusicmæ': 3) At den 
fra denne Tid af vedligeholdt sig i stor Anseelser og i Forening 
med Mysteriet matris Ideæ opsvingede sig til at vorde en Hoved- 
gjenstand for den Romerske Overtro, indtil den gamle Gudsdyr- 
kelses fuldkomne Undergang under Theodosius og hans Sonner, 
hvorom snart skal tales. Fremdeles vide vi upaa-tvivleiigt, af de 
græske og latinske Skribenters Sammenligning med Farsernes 
eller Ghebrernes Skrifter og Traditioner, at de gamle Perser 
havde een eller maaskee flere Guddomme , betegnede med Nav- 
net Mithra: og, at dette Navn, allerede i Artaxerxes den Lang- 
haandedes Tid var æret i Persien, vide vi af Herodot og af Xeno- 
phon. Det Ovrige denne Gudsdyrkelse betræffende, være sig dens 
Fædreneland, Alder, Gjenstand eller særdeles Indretning, er enten 
i og for sig selv morkt, eller dog, af Mangel paa bestemte Ef- 
terretninger, uvist. 
2) Lamprid, \ C o mm, c, 9, Tmcriftt. "hos MajfeMis Aføs, Vevcri, $ 1X2; 
hos Mar'mius her, AJhv. p. 17; Peirescius Cl. 1, v+ 45, og i 
Mouum. Ostiens. mtper revertis* 
3) Inscrtp, apt Marin, Monum, Arv al, p» 520^ 
