12* 
det pleicr at skee> med de Afdodes Tilbedelse (Necrodulie). Jeg 
har ved en anden Leiiighed 2) handlet om Ælden og Almeenheden 
af disse Arter af Overtro: her noks jeg med at anmærke, at 
der findes tydelige Spor til begge, ikke allene i Magernes Lære, 
som omtales af græske og latinske Skribenter, men endog i Per- 
sernes nyere Religion. Hos disse ere især Hunden, forskjellige 
andre Dyr og selvgjorte Talismaner hellige , og i Henseende til 
de gamle Magers Amuleter, er det nok at have raadfort sig med 
Plimus 4). Ei heller vil jeg her sige mere om de Afdodes Dyr- 
kelse , som var i Brug hos Perserne , da jeg har foresat mig at 
tale herom i det Folgende, Med disse Arter af Overtro forenede 
de, fra de ældste Tider af Hestiolatrien 5), Tilbedelsen af de 
Huusguder, der vare Arnestedets Beskyttere, som i den folgen- 
de Tid blev til Pyrolatrie, lidens Tilbedelse; hvorfra de gik 
over til Elementernes og Himmellegemernes Tilbedelse. Ilden, 
som de tilbade, var i Begyndelsen intet andet , end Ilden paa 
Arnestedet eller Kaminen, der hos alle Nationer var hellig og an- 
seet som Husets Stotte, Stedet, hvor Familien forsamlede sig, 
og hvor man modtog Gjæsten; og deres Pyreer vare ligesaa mange 
Vesta's -Templer elier Central -Punkter for Stæderne, Provindserne 
2) De origitie et usu obeliscorum. Seci. 4. Cnp, 1, §, 12. 240 et seqq, 
*3) Hyde p. 22. 485, 496". 571. Anquml Zcndavesta , IV 2. p # 576% . 
4) Lib. 30. Lib. 27* o. pu fl. a. St. 
5) Herodot 2, 1 5. Straho 15«, p, 1064, 1055* Procop, de belh 
Pers. 2, 24. Agath. hist. 1, p, 45* 
Vid Sti. Skf. 1 80 5 . IV Del, l Hafiu Q 
