I2p 
VI. 
Som Magiens Stifter og forste Opfinder af den magiske Tfic- 
ologie, berommes en vis Zoroaster, om hvilken alle ovrige Om« 
stændigheder ere ubekjendte. Plato i) den forste græske Forfat- 
ter som omtaler ham, kalder ham en Son af Oromasdes, men 
siger intet videre om ham , end at en af den persiske Thron- 
Arvings Opdragere var bestemt til at lære ham Zoroasters Magie, 
som bestod i Gudernes Dyrkelse. Plato's Discipler, Eudoxus og 
Aristoteles [om eliers de Skrifter, som cirkulerede under deres 
% Navn i Plinii Tid 2) , vare ægte] fastsatte Zoroasters Epoche til 
6000 Aar for Plato's Dod. De ovrige græske Skribenter ansætte 
den i det hoieste 5000 Aar for Troja's Indtagelse. Men Xanthus 
den Lydier, som anfores af Laertius 3), indskrænkede hans Epo- 
che til 600 Aar for Xerxis Tog til Grækenland. — Ligesaa ube- 
kjendt er hans Fædreland. Trogus Pompejus, af hvilken Justinus 
gav et Udtog 4) , og adskillige andre Forfattere som folge ham 5) ¥ 
der gjdre Zoroaster til Konge over Baftriana og Samtidig med Ninus, 
fortjene vist ellers ingen synderlig Tillid ; men Magernes Begra- 
velses -Cerimonier, som ere forskjellige fra de gamle Persers* 
1) J Alctbiaå. 1. p ¥ l2 2. Opp. Tom. 2. 
2) hib* 30* Cap. 1. 
>■ 3) Lih * 1. C«P> 2+ 
4) Hist. i, 1, 
5) Arnob. aåv, gen$. Ub< i é 5, Hieron* %n Outim, C II* Eualu fy 
C kron. 
Vh\. $H. Skt. lgC5. 1? Vth IHøfti. R 
