*33 
og Besværgelser n). Det er ikke min Hensigt her af indlade 
mig i enkelte Omstændigheder af Magernes tiistorie, elier tale 
udforligere om deres Læresætninger og om de bedragerske Kunster, 
som have faaet sit Navn af derru Jeg vil blot tale om dem a£ 
deres Meninger og Cerimomer, som kunne veilede os til at op- 
dage Betydninger af de blandt romerske Oldsager saa hynpiger*. 
forekommende- mithraiske Mindesmærker* 
VIL 
Den Beromteste af deres Religions - Lærdomme er Dualismers 
eller Læren om tvende alle Tings forste Grundvæsener , nemlig 
eet godt, kaldet Ormusd eller Oromasdes, et andetø ondt, ved 
Navn Ahriman eller Arimanius, hvilke Grækerne satte i Ligning 
med Jupiter og Pluto i). Heri,, troer jeg, havde de ikke stor 
Uret , naar man betragter Ideernes Udspringe Oromasdes var for- 
modentlig den, samme > somi Herodot kalder Persernes Jupiter > 
i 
jl): Dio Chrysost„ Orat^ 36. p, 448^ OK 49* 538* Vht ¥ de Isitt* 
P* 369+ Qu<sst+ Rom. p+ 270* De orac* defect. p v 415* Lucias 
in Metiipp. §. 6+ in Longav+ §. 4^ in Fugit+ §. g* Opp t T„ z.'f*. 
463* T é 3. p v 210. 370«. ApuL Apologi p* 446, 448. Pansan r q v 
32 5, 27; Laé'rt.. 1 }: 6* -9* Orig. de plac* p kilo s. 2« Porphyr. de 
Abstin. 4» p+ 399.. De vita- Pythag. 12. Jamblick.. de vita Pythag^ 
4, 19* Damasc de primord. p, 259* irt Anecd* Wolf*. Årmmaw* 
MarcelL 23, p+ 25$* 
j) Diog„ Laert. x j£, Der anfom Eadoxus> Hennippus 0% 
pompus* 
