144 
PeWvi 5), især Stångéé* Skorpionen og Tudsen, anfaldt han 
- - - ^ 
Cajomorts og den forstefodte Tyr, og ophidsede tillige de onde 
Aander Verin og Bosciap imocf dern. Guderne reddede Cajc *orrs ; 
men Tyren, saaret af den . giftige Aand, blev syg og docfei 
Derpia bare de gode Genier hans Sæd til Himmelen, og betroede 
den til Maanen , som- derfor ofte i Avesta kaldes Bevarere;* at 
Turens Sæd, Efterat samme ved Maanens Lys havde faaet en 
storre Reenhed, dannede Ormusd deraf en Tyr og en Koe, fra 
hvilke ei aliene Qvæget, men endog alle andre Mennesket nyt- 
tige Dyrearter, især Bukken, Væderen, Kamelen, Tyren. Ha- 
sten, Æselet, med mange andre firefdddede Dyr, Fugle og 
Fiske -nedstamme. Desuden opvoxde af hans Marv , paa forskjel- 
lige Steder af det dode' Legeme, eller, som samme Cosrriogonie 
paa et andet Sted udtrykker sig , udaf hans Hale £em og halv- 
tredsindstyve Arter af frobærende Planter, og tolv eller femten 
Sundheden tjenlige Træarter. Enhver, som med nogen Opmærk- 
somhed har betragtet mithraiske Monumenter, veed at paa mange 
af dem, jeg tor sige, paa de fleste, Tyrens Hale, som snoer 
sig op ad, endes med en tyk Busk af Ax: der findes endog et 
Monument, hvorpaa for og bag ved Offeret sees fremvoxende 
Træer: Omstændigheder som -bringe os hitn fdrstefodee Tyr*i 
Erindring, hvis Fenter elier Skytsaand, i Avesta, anraabes tillige- 
med Cajomorts's, Men i Fabelen om samme har Mithra ingen 
Deel; og hvorledes kan man, i hvor mange Forandringer end 
disse Mysterier kunde have undergaaet blandt Grækerne og Ro- 
merne, vel forestille sig, at Mithra, den reneste og meest vel- 
5) BouuJdicsch hos Anqxut* T, 2, p, 3>S og fr'£g. 
