149 
takt om Solen, som om Persernes National- Guddom; hvorfor det 
og maatte forekomme enhver rimeligt, ar samme endnu var Gj en- 
standen for de persiske Mysterier, hvilke vi dog finde nævnede 
-med et andet Navn , Eliasiske 4). De Indviede selv antoge uden 
Vanskelighed en Forestillingsinaade, som gav deres Cerimonier 
saavel et mere majestetisk som og et mere uskyldigt Udseende, 
og i Overeensstemmelse hermed forandrede og forogede de Em- 
blemernes og Cerimoniernes Antal. Uagtet vi altsaa paastaae, at 
disse Ting fra Begyndelsen af Intet havde ar gjore med Solen, 
kunne vi dog ikke nægte, at jo den storste Deel af disse Cerimo- 
nier, fra den Tid af at de begyndte ret at komme i Brug i Rom, 
ansaaes som indrettede med Hensyn til Solen, og at Meget, som 
siden blev tilfoiet , virkeligen ikke havde nogen anden Hensigt. 
Hulen, hvad enten den havde foranforte Betydning, eller blot 
havde sin Oprindelse af den Hemmeligholdelse , hvormed Myste- 
rierne i Begyndelsen bleve dyrkede > blev anseet som en Hentyd- 
ning til Solformørkelserne 5), eller til Formindskelsen af Solens 
oplivende Kraft om Vinteren. De tvende Genier med Faklerne bleve 
Phosphorus og Hesperus (Morgen- og Aften - Stjernen); og der 
gives endog de, der af de Bogstaver, hvoraf Navnet Mithra 
(Å MciO^&s) '*) bestaaer, have, ligesaa vel som i Ordet 
4) Inscript* ap. Grut er. 303, 2* 
5) Schok ad Stat. Theb^ i, 717«, 
*) Tallet 365 ligger egentlig i MeiBqa?, hvor M efter den græske Tæl« 
lemaade betyder 40; e, 5; 10; 0, o; f,- ioo; *, I J 
Og s 9 2QQ> 
Overs« 
