sop 
Kunstneren, at han kiln nar gjort sex: maaskee har han ladet sig 
coie med at tilkjendegive Overgangen fra en Dag til en anden, 
formedelst Natten ; men det kan og være-, at disse Aitere ■ og 
Lysestager tilsammen ikkun" ere et Emblem paa Himmelen og dens 
tindrende Stjerner; og at der er en O ver een ss tern m else Imellem 
de 7 Aitere og de 6 Lysestager paa dette Oldminde og de 1 3 Ai- 
tere -paa No, 2g. ■ — Imellem Solens Vogn og det forste Alter -staaer 
Billedet af en 'skjæglds., nogen Gud 3 opreist staaende og omboiet 
mod Alterne ril Venstre, og fire Gange omsnoet af en Slange,, 
hvis Hoved hæver sig bag ved Billedets Hoved. Efter det tredie 
Alter opdager man et andet, lignende Billede, som kun deri ad- 
skiller sig fra det forrige, at det har Vinger og holder en Knip- 
pel i sin venstre Haand. Da jeg vidste , at dette Marmorminde 
kun eengang er aftrykt i Kobber — et Aftryk, for hvis Rigtig- 
hed jeg ikke tor svare « — - formodede jeg, at begge Originalens 
Billeder maatte være vingede og bevæbnede med Knipler; og da 
skulde jeg let have troet, at det ene Billede havde Hensyn til 
Solen, det andet til Maanen, da Æonerne maales ved disse Him- 
mellegemers Bevægelse. Desuden kunde det Solens Æon tilhoren- 
de Antal af tre Aitere være det Ulige s Fuldkomne og Mandlige hos 
dette Himmellegeme, ligesom Antallet af de fire Aitere var et 
Tegn paa det Lige, Ufuldkomne og Qyindelige hos Maanen. Men 
da jeg paa et andet Oldminde, hvorom jeg strax skal tale, fin- 
der de samme Figurer gjentagne med samme For skj el, falder jeg 
paa den Formodning, at den uden Vinger forestiller Orphikernes 
svige og uforanderlige Tid, den Magerne betragtede som alle Gu- 
ders Fader; den anden derimod (Æon) er , efter de samme Orphi- 
keres Lærebygning , hiin uforanderlige Tids bevægende Kraft 9 Evig- 
Viå. Sel. Skf. 1 80$. tV m , l HafU. D d 
