3<5 
fcatidiing, dog ikke kan forebygges, at' ja det fineste Stov træn- 
ger ind i Chronameteret. Naar da- saadant Stov samier sig i Tap« 
hullerne, vilde Tappene klemmes og gaae trangr. Er derimod 
Olie brugt, vil den imodtage Stovet og holde det paa sin Over- 
flade, eller udskyde det Stov? som havde samlet sig i Taphul- 
lerne. 
• I Folge heraf var det maaskee for Uhrrnagerne en Advar-' 
sel paa rette Sted, at de gjore bedre i at give Taphullerne for- 
sneget end forlidet Olie og altid saameget, som Taphullets 
Forsænkning kan imodtage* 
En storre Deel Olie bliver ikke saa hastig sej, og det ind- 
trængende Stov har ikke saa megen Virkning paa en storre 
Mængde Olie som paa en liden Deel, til at gjore den ureen. 
Hvor nodvendig Olien er til Chronometrerne har jeg af 
egen Erfaring lært, og det maatte tillades mig her ^at anfore 
samme, 
Da jeg forst i Aaret 1803 fik fra Arnold det Chronometer, 
hvormed foranforte Længdeobservasion imellem Kjobenhavn og 
Wang er anstillet, satte jeg det strax under Obscrvasion, De for- 
ste 2de Maancder vedligeholdt det en særdeles jevn Gang, men 
derefter blev det saa urigtigt at det fejlede nogle Sekunder, snart 
li em snart tilbage, i 14 Timer. Jeg havde bemærket, at Arnold 
havde givet Taphullerne saa megen Olie, som de kunde modtage, 
