49 
ser, i hvilke de lose Jernstænger Figur 7 passer/ Disse Stæng>r 
ere prismatiske, som man seer af Fig. 9, der viser dem fra 
Enden, brede for oven og skarpe ned efter, saa at naar de 
nedlægges 3 bliver Risten, seet fra oven som Fig. 3, meget 
tæt, at ingen Kul kan falde igjennem; men alene den udbrændte 
Aske. Risten seet fra neden viser Fig. 4, fra unden er der 
da megen Aabning imellem de prismatiske Stænger, Luft- 
Trækket som kommer op af Skorstenen, kan saaledes virke godt« 
At disse Riststænger maa være af forskjellig Længde, forstaaer sig 
afsig selv og viser Figurerne, nem]|g den Midterste, som lægges 
over Cirkelens hele Diameter, er længst og de andre tage af 
til begge Sider* Det er en betydelig Fordeel, at Riststængerne 
nedlægges lose, thi derved kan de have' frie Dilatation under 
Ildens stærke Virkning paa dem. De Riststænger som ere faste 
i den Ramme, som skal 'holde dem, enten den er firkantet 
eller rund, maa nodvendig slaae sig krumme; til ydermere at 
forebygge dette ved disse , er der en liden triangulair Sideknop 
h. ? h, h Fig. 9 paa Midten af hver Riststang, som stotter dem til 
hverandre. 
Naar Skorstenen er opfort til behorig Hojde, lægges Ringen 
Fig. 6 oven paa Skorsteenspiben, som faaer indvendig et lideE 
Bryst i, i Fig. 2, hvorpaa Ringen kan hvile: derefter lægges 
de losej Riststænger i Ringen % men for nu at danne Ildstedet 
eller at indslutte det Rum som Steeukullene skulle lægges i, haves 
en Ring 3§ Tomme hoj og omtrent Tomme bred, som læg- 
ges oven paa Risten. Ildstedet seet fra oven, viser Fig. 5 og 
efter Gjennemsnit Fig. 8. Den yderste Dianas tex af denne Ring 
Vid. SU. Sk, 1 805. ir Deh U Hafu. G 
