57 
træk i Roret som ej alene uddriver den i samme opsteget 
Rog, men videre tiltrækker den i Kuppelen værende Rog og ud- 
jager den* Imidlertid er der en Iagttagelse ved Porfærdigelsen af 
denne Roghat, som jeg ikke troer overflodig at bemærke, det 
er , a: man maa noje iagttage Fosfholdet af Rorenes Længde. Det 
yderste Rors Længde bliver tre Gange, det opstaaende Rors Vide-? 
at Viden af samme fra v til w bliver f , og fra w til Enden ar f 
Dele, at Længden af det indre Ror maa have f Dele af det ydres Læng- 
de, saa at Enden af det kommer til at naae netop til Midten y> mel- 
lem w og x. — Man vil let bemærke, at naar det indre Ror 
bliver kortere , vilde den Vind som kommer ind af samme fcraar- 
sage Hvirvler , og Rogen istæden for at udjages , vil slaae ned i 
Kuppelen, og er det for langt? ^vil det Wive slov eller dovent , 
om jeg saa kan kalde det , til at udjage Rogen* Om samme 
Nojagtighed udfordres i Henseende tiJ Viden tf det indre Ror? 
nemlig at dets Diameter skal være f af det ydre Rors, kan, jeg 
ikke sige med samme Vished , men jeg har da imidlertid ogsaa heri 
fulgt den 'samme Regel *)♦ Det ydre Ror bor have lidet skraae 
Fald, paa det at tiegn eller Snee som Vinden kunne jage ind gjen-> 
nem det inderste, kan .have Aflob. 
I fuldkommen Stille, naar slet Ingen Vind var som kunde 
dreje Rogliatten og intet frisk Luftstrog trække jgjennem det in- 
dre Ror, ville Rogen, uagtet denne Indretning trække langsom ud 
*) Jeg kjender Nogle som har anbragt af disse Roghatte paa Skorste- 
ne med Harld; for Andre ere de mislykkedes^ udentvivl fordi Pro° 
portionerne have været forfejlede* 
Vid. Sti, Skr. 1 805« IV Deh II Haft*. H 
