66 
menhængende og vidunderlige Oldsagner fremskinne allerrorst hrsf 
©g her enkelte lyse Puncter i Menneskehedens Historie. Hvad 
der er foregaaet med denne Klode og med Mennesker, forend 
det blev opmærksomt paa store og vigtige Gienstande, samlede 
Ideer 3 opfandt Midier , ved hvilke det meddelte hinanden og 
efterlod sildigere Slægter sine indsamlede Ideer , er ukiendt og ind- 
hyllet i er uigiennemtrængeligt Mørke, En mandig og moden 
Philosophie kan ikke erstatte cs dette Tab af Kundskab eller kasts 
et Glimt af Lys paa dette Morke uden ved' rimelige; Formod- 
ninger 5 hvilke Philosophen ad forskieliige Veie maa soge ar ud- 
finde, deels ved at benytte de hidtil giorte Fremskridt r Natur- 
kyndigheden, deels ved Analogier, hentede fra Efterretninger om 
Vilde, der enten ere under Umælende eller sraae paa lige Trin 
sned samme, 
Saasnart der er Sporgsmaal om Menneskehedens Culturhisto- 
rie, stoder man strax paa Oldsagnerne hos den Nation-, _ hvis 
Land og hvis kraftige Natiortalaand det alstyrende Forsyn har brugt 
som Middel, ved hvilket Asiens tidlige og i sin-Begyndelse, stand- 
sede Cultur skulde forarbeides, og derved beqvemgiores til Ud- 
bredelse blandt de mod Vesten og Norden boende vilde og, barba- 
riske Folkeslags. Alstyrerons Hensigt ligger i Menneskehedens Cul- 
turhistorie soleklar for Alles Oine : Liv og uafladelig Virksom- 
hed skulle befordres i det Hele, og hos Mennesket især frem- 
mes ved Cultur. At dette er saa og ikke anderledes, orner man, 
hvis man kiender Naturen og Mennesket; af Historien læres* 
at just de bedste Midler cre valgte til Oiemedets Opnaaelse. Drift 
til Virksomhed er i hele Naturen og hos Mennesket saa stærk, 
fast og stadig > at den neppc ved nogen anden Kraft standss* 
