s* 
Tanken* Det vilde altsaa beroe derpaa, at man maaite gaae ? til- 
bage til Kilderne, og igjen udfinde den forste Tanke, som ethvert 
Ord og ethvert Kunstudtryk skylder sin Oprindelse, og at fæste denne. 
Tanke igjen til sin forste Betegnelse. Lykkedes dette Forsog , da forst 
turde vi rose os af, at va * komne i Besiddelse af et sandeligen 
philosophiskt , d. e. et saadant Sprog, i hvilket Betegnelsen stod i 
nødvendig Forbindelse med det betegnede,. At dette Forsog kuiv= 
de lykkes, synes der ikke at kunne være Tvivl om, thi den 
forste Sammenhæng imellem Tanken og Ordet er saa sikkert en 
real Nexus, som Ursprogets Opfindelse var Nødvendighedens og 
Ikke Vilkaar ligheds Værk«, 
Forskjelligheden af de Tungemaal, i hvilke de philosophi- 
ske Kundskaber ere bearbeidedé > tor ikke her forstyrre vor Tillid 
til en saadan Gransknings heldige Udfald, da vi uden Moje kun- 
de tilbagefore Terminologien i de nyere Sprog til dens Udspring 
fra det Romerske og Græske Sprog , og forsaavidt den romerske 
Fhilosophie var en Datter af den græske , vilde det heller ikke 
være vanskeligt, at udfinde Roden til de derfra laante Kunstord 
i det græske Sprog, Naar Cicero i sin Bog om Pligterne vil gidre 
det for storste Delen af ham skabte Kunstsprog forstaaeligt , beraa- 
ber han sig gemeenligen paa det ved Siden staaende græske Udtryk, 
og endnu i vore Dage bærer vor videnskabelige og artistiske Tcr- 
rninologie et gr^sk Klædemon , som det ogsaa nok turde beholde, 
deels paa Grund af hint Sprogs fortrinlige Bojelighed, hvorved det 
bliver skikket til Begrebernes forsk jellige Nuancering, og deels 
paa Grund at Fastheden af dets nu. ingen videre Forandring under- 
kastede Bemærkelser* Vel er det sandt; at Philosophicn , saavel 
