-Sproget', fra dets Opfindelses Oiebiilc af, staaer bestandigen i noieste 
•Forhold til Nationens religieuse Begreber, til dens indvortes og udver- 
'tes politiske 'Stilling, og til Antallet ^f dens daadeiige og tænkende 
; Mænd. Almuen danner sig et eget Sprog , og bidrager ikke til dets 
Forædliog, men vel til dets Berigelse; cukiverede Mennesker 
•benytte i det selskabelige og daglige Liv Sprogets Cultur , 
bidrage derved til dets -Boielighed x og ■Fii.nhed« . 
"For-end jeg skrider nærmere til det fremsatte -SpergsfYiaals 
besvarelse, vil jeg •kortciigen -anfore nogle forberedende og oply« 
sende Ideer 3 .der tilligs tiens til Overskuelse af Sprog -Cukurens 
I'Iistorie* v < 
"Jeg bar i -min Ungdom til en vis Tid meget 'be skæftet 
mig med det Ebræiske Sprog og de med samme no-ie forbundne 
osterlandske Dialecter* Saa meget har jeg deraf lært, at det 
Ebræiske og alle de osterlandske Dialecter og Sprog, der ere be- 
slægtede med det Ebræiske, ere i deres Anlæg og 'Bygning ganske 
forskiellige fra alk andre Sprog imod Vesten; hine have dette 
•indbyrdes tilfælles, at -de ere rige paa Ord, -der angaae Menne- 
skenes daglige Liv cg Haandtering, og som næsren alle male Ideerne 
for Indbildningskraften; at de derimod ere yderst fattige paa Ud- 
iryk for afsondrede Ideer, og paa forbindende Partikler; og at de 
Ælle have et Anlæg > ved hvilket Ideerne i sterste Korthed kunne 
udtrykkes. Dette Anlæg til Korthed , der især udmærker alle æl« 
jdre Sprog fra nyere, have de osterlandske Sprog, hvilke ere 
■mig bekiendte, tilfælles med de ældre Sprog imod Vesten. ; 
