tig 
Constantinopel flygtede Grækere er bleven udarbeidet; at den r 
senere Tider ved Hollandske Lærde har faaet den Fuldstændighed 
og Berigtigelse, med hvilke den nu i lærde Skoler bibringes; 
og endeligen, at Græske Lexicographer forst efter Sprogets og 
Litteraturens Forfald fremstode. Denne Frihed for alle kunstige 
Baand har ikke lidet bidraget til Sprogets Rigdom og indre Fuld- 
kommenhed. Men jeg vil ikke raade nogen Nation, der elsker 
sit Fædrenesprog, heri at efterligne Grækerne; thi Omstændighe- 
derne ere langt fra ikke de samme. 
De Tilfælde, i hvilke jeg, efter min Skrive - Praxis , troer 
at Grækernes og JLatinernes Sparsommeligheds- Lo v, i Henseende 
til Tankernes Udtryk, kan i det Danske Sprog anvendes, vil 
jeg til Slutning korteligen anfore og tilfoie nogle faa Bemærk- 
ninger, 
1) Der er ganske andre Regler for Artikelen i det Danske 
end i det Tyske Sprog; den kan i hint Sprog i langt flere 
Tilfælde udelades end i dette* Denne Tings rigtige Iagttagelse 
udgior en af de fineste Vanskeligheder i vort Sprog« 
2) Der gives Tilfælde, hvor man nodvendigen maa omskrive 
vort Genitiv ved en Præposition; man bruge Endes -Forandringen? 
hvor det er mueligt. 
3) Vi have ingen Endes -Forandring for Dativ; for at betegne 
<ien ? bruge vi en Præposition« 1 mangfoldige Tilfælde kunne vi 
udelade denne Betegnelse* naar vi i Ordenes Fremstilling sætte 
