mere endnu den Dag i Dag er nyde det med megen Velbehag a) t 
Ogsaa ved denne Skik bære Skandinaverne Præg af deres Herkomst 
Fra det nordlige Asien. Hesten er uden al Tvivl kommen her 
ind i Norden med Stammefolkene b); Hestekiodets Brug stiger 
altsaa op i den fierneste Oldtid cj. Det brugtes deels ved OrTermaal* 
rider? deels i Huusholdninger. Hvilken af disse Anvendelser 
der har været den ældste, er vanskeligt at afgiore, men om 
hiin ville vi tale forst, da de Gamle om den have leveret os de 
fleeste Efterretninger fra alle de nordiske Lande d). 
Ligesom hele Skandinavien omtrent havde een Cuituj, saa 
' var Hesteofring ogsaa lige almindelig overalt e). Om Norge for- 
tæller Snorre /}, at ved Ofringerne i Throndelaget blev slagtet 
saavel Qvæg som Heste og Kiodet kogt til Spise for de Tilstæde^ 
m) Exempler findes anforte i Gatterer von Niitzett und Sckaden der Thitrt 
I Tru y> Erici de Philippia p. 134-35* Sckomng N. R. H. IL S. 359* 
I) Allerede Jornfindes ed. Lindenbr* p. 82. taler om de Svenskes fortref- 
felige Heste* 
c) Sukm (Hist« af den danske Agerd. og Landv. i saml. Skr. IX. p. 135) 
antager at denne Dyreart er meget gammel her i Norden og et vore 
Forfædre mate have lagt temmelig Vind paa Hesteavl, thi eller* vare 
de, ved den hyppige Slagtning , snart blevne odelagte, 
i) Erichsen 1, e. mener at den sidste eller blot oeconomiske Brug er z\å&U 
fordi enhver reiigios Skik altid forudsætter en lignende almindelig* 
e) Ogsaa Allemamierne ofrede Heste og indre Dyr rii Floder og Hoie som 
de dyrkede* Excerpta ex Agathia in H m Grotii Hist. Gothor. p. 536* 
Hejmskringla T. I« p. 134. 
