nogen maarte have . stiaaiet og spiist dem, som Udfaldet og vhste 
forholdt sig saa x) og en anden Saga j/) fortæller, hvorledes en vis 
Thorberg ved Myvatn, da han havde drever sammen alle de Faar, 
6xne og Heste han vilde slagte > foregav, at han savnede en He sl- 
og at hans Naboe havde stiaaiet og slagtet den. Hestekiodsspiisnin- 
gen blev da som flere Levninger af Hedenskabet ikke ganske 
afskaffet paa Island , for Olaf den hellige anvendte sin hele Ind- 
flydelse derpaa s), skiont'man af de islandske Skribenteres- Taushed 
kan slutte at den alt strax efter Chris'tendommen er taget nieer og 
meer af, mueligt formedelst Islands tidlige store Q vægavl æj, 
Hvad vi vide om den egentlige Frerngangsmaade med He- 
stens Feedning og Kiodets Tillavelse, beldber sig ikke til storr. 
De Heste, som vare bestemte til at slagtes, bleve, frie for alt 
Arbeide, feedede påa de bedste Græsgange og af disse slagtedes da 
en eller flere ved Hostens Tid o) eller ved en og anden Fest, 
f. Ex. Julen ad). Arbeidshestene slagtedes ikke letteligen , deels 
x) Olafs Tryggv. S- ed> isU P» IL p. 203* LandnamaboK P, IL c* XXXIII 
p. 172. 
y) Vigaskutu S. c 1 8. anfort af Erichsen 1. c. p* 135. 
%) Heimskr* T, IL p* 61. 65* 
O Hr. Justitsraad Thorhdus har for mig mundtlig yttret den Mening* 
at Hestekiod kun er blevet spiist paa Island af den fattigere Almue 
og i Hungersnød, da man i de omstændelige Beskrivelser af Islæn- 
dernes store Giestebuder, som saa ofte forekomme i ^o'gurne, al« 
drig finde det nævnet blandt Retterne* 
o) Eyrbyggia S* p. 54. 
tin) Vigaskutu S. 1. c. ...... . . . 
Vid Sth $kr. Jg05. IV Dd, II Haftc. X 
