et videnskabelige Sporgsmaal, hvormed jeg i Aften Siar den 
Ære at underholde detre lærde kongelige Selskab, synes efter sin 
Natur saa simpelt, at der maaskee kunde tvivles. om det for« 
tiener en alvorlig Undersøgelse elier ikke. Blandt den mindre 
oplyste, og derfor mindre betænksomme. Deel af den menne- 
skelige Slægt har man alt længe anseet det for at være fuldkom- 
men afgiort. Mængden hylder ligesom af Instinkt den Mening* 
at Naturen har skienket hvert Individ to Oine, for at benytte 
dem begge paa een Gang til hinandens giensidige Understøttelse* 
I det daglige Liv horer man ofte den bestemte Forsikkring: jeg 
har seet dette eller hiint Phænomen med aabtie Oine, eller 
jeg har seet det tysvmge?i med begge mine Oine, Saadanne popu- 
laire Udtryk kunne mueligen være rigtige og overenstemmende 
med sikkre physiG logiske Grundsætninger, men da de blot støtte 
sig paa sandselige Forestillinger, eller ere Productet af en bedrage- 
3ig Troe , ikke af en fuldkommen Overbeviisning , saa kunne de 
dog ikke ti ene Andre til Veiiedning, naar de ikke bekræftes 
ved videnskabelige Grunde* 
Y z 
