opkaste endnu et andet Sporgsrnaal^ der forudsatte hiint -som afgloit, 
nemlig dette: hvorledes kan det gaae til, at Mennesket, skiondt 
det seer med to dine, horer med to Orer, o. s. yy, kort skiont 
det benytter sig af parrede eller dobbelte Organer, alligevel kun 
modtager et enkelt Indtryk ? Jeg vil ikke kiede Selskabet med at 
fremstille alle de mange ofte forunderlige Svar, man har afgivet 
paa dette SporgsmaaL Det være mig blot tilladt i Almindelighed 
at udpege de forskieilige Maader a paa hvilke man sagte at komme 
SLidheden nærmest, 
i) Nogle Pliysiologer bleve staaende paa den foromtalte banede 
Yei, eller gik ud fra den Sætning: at Symetrie i Formen nodven- 
dig maatte have Harmonie i Functionerne til Folge. Qvomodo , 
siger den beromte Sperlingen- *) bina cerebri hemispheria unam 
ejficiunt animi fun&ionem eamqve simplicem, explicatu haud dijficile. 
Ea enim non ad materiam sed ad causam efficientetn spectant Ejpciens 
ver o rei essentiam non ingreditur. Igitur sive simplex , sive duplex 
sit, compositionem nullam gignit. Funtlio ergo ab utrpqve cerebro 
orta, non exuit simplhitatem. Neqve ex, sed & duobus hmisphæriis 
Mia fmStio effieitur. — Ex enim sapit materiam; a causam ejficientem. 
£ocia causæ pro una stent. Unde mak disjunguntuf , conjunfåim 
qvæ considerari debebant. Non a dexira cerebri parte , nec a sofa 
sinistra ftinblio est, sed ab utraqve. Ambæ enim unam absolvunt caa~ 
s am efficieniem. Ita corpus filii non a patre solo , nec a matre sohtj 
sed ab utroqve pronascjtur* 
*) Tractat pb ysic* de formatiøne hominis in "aterø, Wittebergæ 1661 
