*93 
Oinenes Bevægelse fortjener endnu at betragtes fra en anden 
Synspunkt. Den skeer hos Mennesket ved 6 Muskler > af hvil- 
ke 4 efter deres Retning kaldes de lige, de to andre de skiæve* 
Det er vist, at disse Muskler besidde dyrisk Contractilitet, og 
ere Viliiens Herredomme underkastede. Vi kunne rette vore Ojne 
mod hvilkensomhelst Punkt,, eller bevæge dem hvorhen vi vilje. 
Dog har Naturen lagt et beundringsværdigt Baand paa denne vor 
Friehed. Vi kunne nemlig ikke? som Crocodillen, bevæge et 6ie 
ad Gangen; f. Ex. vende Axen af det ene 6ie opad, medens vi 
see nedad med det andet. En ubegribelig Natur -Lov tvinger os 
til at dreie dem begge tillige , eller at lade dem folge hinanden 
efter en bestemt Retning. Dette skeer , saavel naar vi hoide 
dem tillukte, som naar de ere aabne saavel hos den der er 
blind paa et Oie, som hos den der har et godt Syn paa dem 
begge. Naturforskerne ere endnu ikke enige i, om denne saa 
urokkelige Harmonie i Oinenes Bevægelse er afhængig af Instinkt 
eller af Oveise og Vane. Saamegct er dog vist, at den er næ- 
sten ligesaa fuldkommen hos Born, og hos meget unge Dyr, som 
hos voxne Mennesker; den betragtes derfor i Almindelighed som 
en medfodt Færdighed, liig den for Aandedrættet, den for at patte, 
svælge og deslige *). 
*) Homo objectum contemplaturus, ambos oculos ed id naturaliter ciin'git, 
tum in utroqve oculo pingitur imago ; hos oculorum motus simuka- 
neos perficere assuescimus , ut neqvidem unum moventes oculum> 
alterum qvietum tenere qveamus: idem in nonnullis animalibus, uti 
bove, eqvo, cane, ove etc. , -contingit; etiamsi alia animalia, 
Vid. StU Sku Ig05 IV Del, II Haftt. B b 
