195 
maattc da have til Folee , at Punkterne b og d i begge Synsaxer, 
(paa hvilke aliene, som det folgende vil lære, Billederne fonnaae 
at giore et bestemt Indtryk), paa eengang vilde vække en dobbel 
og lige tydelig Forestilling i Siælen, og derved desuden lede os paa 
den urigtige Idee , at Objecterne a og c ikke laae i deres natur- 
lige Afstand fra hinanden, men paa et og samme Stæd, elier begge 
i e. Vi vilde da see a og c som et Object, og e som to for- 
skieilige. Mennesket formaaer ikke efter Synsaxernes naturliga 
Stilling at see et andet Menneske, eller sig selv for Speilet, lige 
ind i begge Oine paa een Gang. Man kan det ikke, fordi Syns- 
axerne ikke ere paralelle ; vort Syn vilde ogsaa blive ubestemt og 
forvirret, dersom vi kunde det. Naar Borh bestræbe sig for at 
efterligne en Skelojet, saa see de virkeligen Objecterne dobbelt 
og paa urigitgt Stæd. Skræk, Fuldskab, et Sidetryk paa et af 6i- 
nene, kort alt hvad der formaaer at forstyrre enten deres har- 
moniske Bevægelse, eller at bringe dem i en uforholdsmæsig 
Stilling, frembringer samme Virkning. Ojnene maatte desaarsag, 
efter Naturens vise Hensigt , hverken være parallels i deres Leie 
eller i deres Bevægelse. 
Til et godt Syn udfordres som en absolut Betingelse, at 6i- ' 
nene bevæge sig -.concentrisk, eller saaledes, at begge Synsaxer 
stode sammen paa det Object, vi ville betragte med Opmærksomhed. 
Fig. 7 maae tiene til at oplyse denne Sætning. Objectet a er her 
stillet i et saadant Forhold til begge Oine z og ih at Lyset falder 
fra dets Middelpunkt lige ig i en nem begge Syns-Axer til b og ^ 
Dette Object a sces derfor allene tydeligt og bestemt; deovrige 
B b 3 
