209 
ved ikke som to fofskffijgt ved a c?. Synet er altsaa tø bedra- 
gelig Sands baade i Henseende til Frastanden og, til Standpunkten 
af Objecterne b c og d d. Kun det Object & , paa hvilket efter 
Oinenes concentriske Stilling begge Synsaxer forene sig med hin- 
anden, sees bestemt paa den Punkt, hvor det virkeiigen findes. 
Heri ligger da Grunden, hvorfor den der er vandt til at bruge 
to gode Oine, neppe er istand til at pudse et Lys, elier at 
skienke en Kop Thee, naar han holder et af dem tillukket. Den 
Eenoiede kan aliene bestemme Objecternes Frastand efter den stor« 
re eller mindre Synsvinkel, efter den forskiellige Grad af Klarhed, i 
hvilken de sees, og efter deres relative Stilling til andre Objec- 
ter, iwis .Afstand er ham bekiendt. 
Lægges det Fhænomen til Grund, som viser sig ved Ob- 
jecterne d d, (Fig, 8) medens man med begge Oine betragter Objectettf, 
saa er hvert Individ, som har et godt Syn, istand til at bestemme 
den Vinkel, under hvilken Syns -Axerne af begge hans Oine stod g 
sammen paa hvert Object , hvis Afstand er ham bekien'dt. 
Jeg har i dette Oiemed ladet forfærdige en Afstandsniaafer* 
tller Vinkelmaaler til eget Brug, som jeg giver mig den Ære at 
forevise Selskabet* Den forestilles i Fig. ^ a, b, er et lige Éf£f| 
af 36 Tommers Længde og 3! Tommers Brede, paa hvis ene Si- 
derand (m m) er anbragt en Skala* I den udhulede Flade af dette 
