238 
dnforte Ojemed er en Fuldkommen Symetrie i Formen af begge 
Ojne saa hoist vigtig* Naar Hornhinden paa et af dem er stær- 
kere hvælvet end paa det andet; naar een af Synsaxerne er ufor- 
holdsmæssig længere eller kortere ; eller een af Lindserne er mere 
eller mindre haard og convex; naar nogen Deel, som ligger i 
Synsaxen (den vandagtige Vådske, Lindsen, el Ur Glasfugtigheden) * 
er i eet Oje mere klar og gjennemsigtig end i det andet ; naar Net- 
hindens Synspunkt (punctum visionis) i begge Ojne er af en ulige Om- 
findtlighed ; da bliver det en absolut Folge, at begge Ojne maae pas 
een Gang modtage et ulige Indtryk, og at derved Harmonien i 
deres samtidige Function forstyrres. — Hindres Ojnene ydermere 
i deres frie concentriske Bevægelse, saa at begge Synsaxer ikke 
under en bestemt Vinkel kunne stode sammen paa en enkelt Punkt, 
eller paa Objectet, der skal sees tydeligt og bestemt; saa kan Men- 
nesket kun benytte eet Oje ad Gangen, om de end begge besidde 
en lige Grad af Styrke. — Da Ojnene hos forskjeliige Individer 
ligge i en ulige Afstand fra hinanden (See pag. 204), og der des- 
uden bemærkes saa uendelig mange Afvigelser i deres Stoirelse, 
Hvælving, Omfindtlighed m. y. ; saa kan end ikke Phantasien fatte 
Mueligheden af, at et Oje af eet- Individ skulde kunne tjene som 
perret til et Oje af et andet Individ, uden at derved nodvendigen 
maatte opkomme en Fotstyrrelse i Synet, eller en Disharmonie i 
saadanne to ulige Ojnes samtidige Function. — Denne phantasti- 
ske Sætning anvendt paa enkelte Mennesker, kan tjene til at cp- 
beyden Augen mir um åti\ dreyzehnun Theil heller erscheint, als 
einem einzigen, (G, Adams Anwcisung zur Erhaltung des Gesichts. 
A. d. Engl, von F. Krcis Gotha 1794« p. 24). 
