15 
2 — 3 Lag meget tyndvæggede Parenkymceller , der danne det yderste Lag i Kapselvæggen 
(Fig. 10 F). Den mindre Klap falder af, den større bliver tilbage paa Enden af Kapsel- 
stilken og er næsten 2 Mm. lang (Fig. 10 E). Stilken er 4 — 5 Mm. 
Dr. Pearson ved Kew Herbarium (hvilket jeg har bedt om Oplysninger angaaende 
Pod. Hookerianum) har om denne Art meddelt mig følgende: »Ritchie no. 863 is allied 
Xo Podostemon Hookerianum Wedd., of which we have a type specimen, but differs in 
having a loose, funnel-shaped , and irregularly ruptured spathella round the fruitstalk, 
instead of the tubular bilabiate one of Weddell's species. The latter moreover seems al- 
ways to have its persistent capsule-valve oblate after dehiscence, instead of ovoid as in 
Ritchie's specimens. There is an excellent type figure of the type specimen in Tulasne's 
Monograph. PI. VIII, t. V. flg. I — 4, in which these points are shown. The apparent dimor- 
phisme of the leaves is also indicated." 
Jeg maa derefter anse den for en ny Art og tillader mig at benævne den efter 
Dr. Willis paa Ceylon. 
4. Polypleurum aeuminatum (Wedd.) Warmg. 
Cladopus Nymani har endnu en Ejendommelighed, ved hvilken den afviger f. Eks. 
baade fra Polypleurum Schmidtianum og fra Dicræa-Arlerne , saa vel som de nævnte 
Griffithellaer, saa vidt jeg kan se, nemlig den, at der som Regel udspringer en Rod lige 
under hvert Skud. Hj. Møller udtrykker dette saaledes (1. c. S. 121): «Gew6hnlich ent- 
stehen diese assimilierenden Sprosse wie die floralen in dem Winkel einer Wurzelverzwei- 
gung. Ausnahmen von dieser Regel flndet man selten.» Hertil svarer hans Fig. 2, 
Tavle XII. 
Denne Ejendommelighed genfmdes hos den ovennævnte Art, Podostemon acumi- 
natus, af hvilken jeg i sin Tid har modtaget (ubestemt) Materiale fra Kew. Jeg har be- 
stemt det efter Hookers Flora of British India, vol. 6, p. 66. 
Planten er afbildet i Fig. 11; dennes Fig. 1 viser tydeligt, at Rødderne grene sig 
stærkt og have regelmæssigt alternerende Grene dannede racemøst i opstigende Følge, 
samt endvidere, at der i Vinkelen af hver Rod, r, udspringer et Skud, saa at Skuddet saa 
at sige hviler paa Roden eller sidder i dens Aksel paa samme Maade som en Akselknop 
i et Bladhjørne. Fig. 11, 2A viser en anden Plante, hos hvilken det ikke synes i den 
Grad at være Regelen, idet nogle Knopper ikke have en saadan Rod under sig, med mindre 
den er brudt af, hvilket ganske vist ikke er urimeligt. Fig. 1 1 , 5, viser endelig, at Gre- 
ningen af Roden kan blive dikotomisk. Weddell skriver i De Cand. Prodr. p. 75 om Arten: 
»laciniæ frondis sulfulcro incumbentes, .... breviter furcatæ v. parce et irregulariter sub- 
