54 
af et Skudsystems forskellige Dele. Det første er Tilfældet med Laivia zeylanica (Gardn.) 
Tul. (min 4. Afhandl. S. 161, Fig. 27— 30), det sidste med L.foliosa (Wight), (ibid. p. 1.59, 
Fig. 26). Dette synes en saa væsentlig Forskel, at jeg linder, det bør have sit Udtryk 
deri, at de faa forskelligt Slægtsnavn , og jeg vil derfor foreslaa, at Tulasnes eller rettere 
Grifflths af ham optagne Navn Laivia benyttes for L. zeylanica og lignende, medens 
hans senere Slægtsnavn Terniola (1852; Monogr. p. 189) benyttes for den anden af disse 
Artsgrupper (L. foliosa osv.). Wights Navn Laivia for en Rubiacé er nemlig ikke op- 
retholdt og kan saaledes godt anvendes, saaledes som Tulasne oprindelig gjorde. 
En tredie Slægt bør da vistnok dannes paa Grundlag af Dalzellia ramoslssima 
Wight (Tulasnea ramosissima Wight), fordi dens Vegetationsorganer ifølge Wights Icones 
pi. Ind. or., V, tab. 1920 synes at være væsentlig forskellige fra de andres, nemlig grenede, 
frit bølgende Rødder, besatte med smaa, blomstrende Skud. For denne kunde Wights 
Navn Dalzellia beholdes (Ic. pi. Ind. or. V, p. 35). 
Alt dette vil komme til at staa klarere, naar Dr. Willis's Arbejde foreligger. 
Den 2den Underfamilie af Podostemaceerne kan kaldes med det ældste (Tulasne'ske) 
Navn, Achlamydeæ. Den karakteriseres ved følgende: Blomsterne ere først indesluttede i 
et Hylster (Spathella) , der sprænges; Bioster findes, men er reduceret til smaa, oftest 
liniedannede Skæl; for øvrigt er Blomsten radiær eller zygomorf. 
De mange Former, som vi her møde, ere ingenlunde lette at gruppere; Typerne 
flyde til Dels i hverandre, og mange ere endnu højst ufuldkomment kendte. 
Jeg finder det naturligst at begynde med Slægterne Ligea (hvormed Tulasnes 
Oenone er bleven forenet af Tulasne selv, 1852) og Apinagia, fordi de synes mig at 
maatte staa den ældste Form nærmest. De danne en lille, naturlig Gruppe, Apinag ieæ. 
Den morfologiske Bygning er her mindst indviklet. Rødderne ere nemlig traad- 
formede og tjene aabenbart nærmest som Vandringsorganer og Udgangspunkter for nye 
Skud. Skuddene ere i alt Fald hos de fleste Ligea-kvi&v ret lange, s t ra k 1 1 e d de de, 
oprette og bølge frit i Vandet; de ere cymøst grenede med Blomsterne enlige i 
Dikotomierne efter den for Podostemaceerne ejendommelige Greningsform. Blomsterne ere 
dernæst radiære, og de talrige Støvdragere danne en sluttet Kreds eller endog 
mere end én Kreds hos en Del af dem. Kapselrummene og Klapperne ere lige store. 
Herfra føres Rækken videre til mere indviklede Former, hvis Blomsterstande ligne segl- 
krummede Svikler eller snarere ere en Art Segl [Apinagia-kvitx) , og Blomsterne hlive 
zygomorfe, idet Androeceet og Perigoniet bliver ensidigt og faatalligt. Endog hos samme 
Art kan der trælfes radiære og zygomorfe Blomster {Ligea Bichardia/ia , Apinagia 
fiicoides efter Tulasne's Monographi p. 90 og 101). 
Derfra gøres Overgangen paa den ene Side til en meget naturlig lille Gruppe, 2Iou- 
rereæ, hos hvilken de vegetative Skud blive nedliggende, tiltrykte til Underlaget og 
