19 
87 
Pecten monotiformis Henmg. 
1899. Pecten monotiformis Heknig, Faunan i Skånes yngre krita. II. S. 11. Tav. 1, Fig. 7— 8. 
Artens vigtigste Kendemærker ere efter Hennig følgende: 
Cirkelrunde, usymmetriske, 5 — 7 Mm. høje, næsten plane Skaller. Det bageste 
Øre er paa begge Skaller triangulært og ikke skarpt adskilt fra selve Skallen. — Højre- 
skallens Yderside er glat med svagt antydede koncentriske Furer. Det forreste Øre er 
retvinklet og har et dybt Byssusudsnit samt en triangulær Indbugtning af det Parti, som 
ligger nærmest selve Skalranden. — Paa Venstreskallens Yderside ses skarpe kon- 
centriske Tilvækststriber samt fine Radialribber; disse sidste ses dog kun tydelig i Nær- 
heden af Hvirvlen; endvidere iagttages en meget fin Stribning omtrent som hos F.iml- 
chelhcs NiLss. ; det forreste Øres Yderhjørne er næslen retvinklet; det er større end det 
bageste, som er stumpvinklet. Skallens Skulptur fortsættes ud paa Ørene. 
Til denne Karakteristik har jeg kun at tilføje , at paa Højreskallens forreste Øre 
ses fine kornede Radialribber; hvorvidt Øret har haft saa skarpe Hjørner, som af Hennig 
afbildet, har jeg ikke kunnet afgøre paa Grundlag af det Materiale, som foreligger fra 
Faxe; men paa den Højreskal, som stammer fra Craniakalken ved Vodroffgaard , er Øret 
tydelig afrundet. 
Denne Art angives fra Annetorp og Faxe af Hennig. 
Danien. Koral- og Bryozokalk: Faxe. — Craniakalk: Vodroffgaard (GrOnw. 
manuser, uafviker från Hennig's flgur derigenom att hogerskalets fråmre ora har en svag 
skulptur«). 
Skaller af smaa Pecim-Arter findes ikke sjældent ved Faxe, men deres Overflade er næsten altid 
— ligesom det ifølge Hennig er Tilfældet ved Annetorp — overtrukken med en Kaikskorpe, der dug under- 
tiden lader sig fjærne ved Hjælp af en Naal; kun hvis dette lykkes, er det muligt at bestemme dem med 
Sikkerhed. 
Pecten tesselatiis Hennig. 
1899. Pecten tesselatus Hennig, Faunan i Skånes yngre krita. II. S. 10. Tav. 1, Fig. 5—6. 
Af denne Art er Museets Materiale temmelig tarveligt, hvorfor jeg her kun skal 
anføre Artens vigtigste Karakterer efter Hennig's Beskrivelse. 
Kun Venstreskaller ere kendte. Det er smaa runde, svagt hvælvede Fedines, 
9,5 Mm. høje og brede. Ørene ere store, omtrent af samme Form og Størrelse; deres 
øverste Rand er bøjet indad. Sidekanternes Vinkel ved Hvirvlen er 105°. Skallens Yder- 
side bærer fine Radialribber, skilte af brede, flade Mellemrum; ny Ribber indskydes mellem 
de primære. I Ribbernes Mellemrum ses fine koncentriske Lister, som danne fremstaaende 
Kamme. 
12* 
