23 
91 
Pecten Nilssoni Goldfcss. 
Tav. II, Fig. 3—5. 
1827. Pecten orbicularis Ni-Lssos, PetT'd.Suec. S. 23. Tav. 10, Fig. 12. 
1834-40. — Nilssonii Goldfuss, Petref. Germ. II. S. 76. Tav. 99, Fig. 8. 
1851. — — — ; Puggaard, Møens Geologie. S. 81. Fig. 26. 
1897. _ _ _ ; Henntg, Revision etc. S. 45. Tav. 3, Fig. 18 — 19. 
Flade, tyndskallede, næsten cirkelrunde og enssidede Muslinger; Højden hyppigst 
lidt større end Bredden (f. Eks. Højde : 3.3 Mm., Bredde: 32 Mm.; Højde: 37 Mm., Bredde: 
34 M.). De svagt konkave Sidekanter strække sig kun langs den øverste Fjerdedel af 
Skallen; deres Vinkel ved Hvirvlen er c. 112°. 
Begge Skaller ere glatte med lin koncentrisk Stribning. De synes at liave haft de 
af Hennig omtalte nedtrykte Sidepartier i Nærheden af Hvirvlen, men Skallerne ere paa 
Grund af deres Skrøbelighed som oftest fladtrykte og noget deformerede , hvorfor disse 
Depressioner ikke altid ere synlige. 
Ørene ere — særlig paa Venstreskallerne — temmelig smaa. Af H øj r e s k al 1 e n s 
Øren er det forreste meget større end det bageste , har afrundet Yderhjørne , rager frem 
foran Hvirvlen og bærer paa sin Inderside en horizontalt løbende, listeformet Fremragning, 
hvortil det tilsvarende, langt mindre Øre paa Venstreskallen har støttet sig. Det bageste 
Øre er mindre og har et afrundet, stumpvinklet Yderhjørne. — V en s t re s ka Ile n s Øren 
ere meget mindre end Højreskallens og ere omtrent ens af Størrelse og Form; deres 
Yderhjørne er noget afrundet og stumpvinklet. Begge Skallers Øren ere stribede parallelt 
med deres Yderside. 
At de to her beskrevne Skaller tilhøre én og samme Art, godtgøres ved et Eksem- 
plar fra Frejlev. Man ser her hele Venslreskallens Inderside samt — lidt forskudt over 
denne — en Del af Højreskallens Yderside med Partiet omkring Hvirvlen samt Skallens 
Forende. Disse to Skaller, som stemme med ovenstaaende Beskrivelse, have tilhørt samme 
Individ, idet de i Form og Størrelse passe nøje til hinanden ; deres indbyrdes Stilling tyder 
ogsaa herpaa. 
Allerede v. Hagenow omtaler i sin Monografi over Skrivekridtforsteningerne fra 
Riigen, at den — efter hans Bestemmelse — her hyppig forekommende P. membranaceus 
NiLss. varierer meget stærkt og undertiden nærmer sig saa meget til F. Nilssoni Goldf., 
at Adskillelsen bliver vanskelig. Med de her ovenfor beskrevne Eksemplarer fra det danske 
Skrivekridt er noget lignende Tilfældet. Den her beskrevne Form er den hyppigst fore- 
kommende ; den synes mig at stemme bedst med P. Nilssoni Goldf. og er derfor henført 
til denne Art. De korte Sidekanters store Vinkel ved Hvirvlen, hele Skallens afrundede 
Form samt Skallens større Tykkelse passer saaledes bedre med den nævnte Art end med 
P. membranaceus Nilss. ; det samme er Tilfældet med Højreskallens Øren, som stemme 
