94 
26 
Bredde omtrent lige store (Maksimalhøjde 13 Mm.; den tilsvarende Bredde 12 Mm.); Side- 
kanternes Vinkel ved Hvirvlen er omtrent 100°; den forreste Sidekant noget konkav. — 
Overfladen er glinsende og glat uden nogen som helst Skulptur. — Det bageste Øre er 
paa begge Skaller meget lille og smalt, meget mindre end det forreste; Hvirvlen ligger 
derfor langt bagved Hængselrandens Midte; Ørets øverste Hjørne er meget stumpvinklet. 
H øj re skallens forreste Øre har en noget afrundet Yderrand og en betydelig Byssusud- 
skæring; paa dets Overflade ses meget svage Tværribber. Det forreste Øre paa Venstre- 
skallen er retvinklet og bærer de samme svage Ribber som Højreskallens. 
Da de foreliggende Eksemplarer stemme ganske godt med Vogel's Beskrivelse og 
Afbildninger, har jeg henført dem til denne Art. Hvorledes Forholdet er mellem den og 
P. Juglen v. Hag., ser jeg mig ikke i Stand til at afgøre med Sikkerhed ; muligvis ere de 
identiske. 
Ældre Senon. Grøn s and: ? Bornholm (3 Ekspl.). 
Yngre Senon. Skrivekridt: Stevns Klint. (Kastrup Skov). — Skjørping. Nør- 
holm. Aalborg. Svinkløv. — C e r i t h iu m k alk : Stevns Klint. ?Eerslev (1 Ekspl.). 
Danien. Saltholmskalk: ?Hjardemaal. 
Pecten inversus Nilsson. 
1827. Pec^en wwersMS Nilsson, Petrif. Suec. S. 24. Tav. 9, Fig. 18. 
1889. — — — ; O. Griepenkerl, Verst, von Konigslutter etc. S. 45. 
1891. Amussium inversum Nilss. sp.; J. Bohm, Die Kreidebildungen des Fiirbergs etc. S. 85. T. 3, Fig, 36. 
Smaa, 5 — 8 Mm. høje og lige saa brede Skaller. Højreskallens forreste Øre er 
dybt indskaaret, medens Venstreskallens kun har en svag Indbugtning. Det bageste Øre 
er paa begge Skaller retvinklet. — Paa Overfladen ses fme, skarpe, tæt stillede koncentriske 
Ribber; men mangler det yderste Lag af Skallen, hvad undertiden er Tilfældet, er Over- 
fladen fuldstændig glat. Paa Skallens Inderside findes 10—13 smalle, skarpe Radialribber, 
som ikke naa helt ud til Randen. 
Til denne Art henføres her en Stenkærne, der viser Aftryk af Ribber paa Skallens 
Inderside; Ribberne have ikke naaet helt ud til Randen. Den er af Morch bestemt til 
P. inversus Nilss., hvilket sikkert er rigtigt. Endvidere er der fundet i Eksemplarer i 
Craniakalken ved VocirolTgaard ; Opbevaringstilstanden lader en Del tilbage at onske. men 
Bestemmelsen er dog sikker. De lo af Eksemplarerne vise de indre Radialrihber. hist og 
her dækkede af det yderste Skallag, som bærer fine koncentriske Linjer. 
Ældre Senoii. Gronsand: Slampen (1 Ekspl.). 
Danien. Graniakalk: Vodroilgaard (i'P. iiiversits?« (jRQuvf. itianiiscr.). 
