108 
40 
oftest slet ingen Lameller paa Randpartiets Yderside. 1 andre Tilfælde, hvor kun den ene 
Kant af Skallen er fæstet til et Underlag, er det kun denne Del, der bærer Lamelierne, 
eller ogsaa ere Lamellerne her meget kraftigere udviklede end paa den fri Del. Maaske 
have — som omtalt af Hennig — en Del af Skallerne ikke egentlig været fastvoksede til 
noget Underlag, men have brugt Lamellerne som en Slags Ankere, der have fastholdt dem 
til Kridthavets Bund. — Den fri Del af Skallen bærer temmelig svage, omtrent lige stærke 
Ribber, der korrespondere med Ribberne paa den yderste Lamel. Skallens Inderside viser 
svage Furer; dog mangler det inderste Skallag; paa Stenkærner ser man, at dette har været 
fuldkommen glat; her ses ogsaa ofte Aftryk af de to Tænder samt Udfyldninger af Tand- 
gruberne. I et Par Tilfælde har jeg ligeledes set Afstøbningen af Baandgruben. — Af 
Ørene er det forreste mindre og kortere end det bageste. 
Overskallen er mere regelmæssig; forlænget skævt bagtil. Den bageste Hængsel- 
kant er længere end den forreste. Ribberne paa Skallens Yderside ere i Nærheden af 
Hvirvlen tæt sammentrængte, men Furerne mellem dem blive nedad mod Skalranden efter- 
haanden bredere, indtil de naa omtrent samme Bredde som Ribberne. Næsten altid ere 
nogle enkelte (6—8) Ribber kraftigere end de andre; de træde særlig frem paa Skallens 
Midtparti. Eksemplarerne fra Faxe ere i Reglen stærkt inkrusterede med Kalkspath, hvor- 
ved Ribbernes Bredde vokser saa meget, at de synes at støde helt sammen uden mellem- 
liggende Furer. Ribbernes Antal øges ved Indskydning. Paa enkelte , ikke inkrusterede 
Skaller kan man se en fin, koncentrisk Stribning. Paa de kraftigste Ribber findes hyp- 
pigst flere eller færre bagud rettede, fortil udhulede Torne. Overskallens Inderside er som 
Underskallens. — Ørene ere ulige store , meget stumpvinklede ; det bageste er større og 
længere end det forreste ; paa deres Overflade ses Tilvækststriber. 
Yngre Senon. Cerithiumkalk: ? Stevns Klint (1 Ekspl. med begge Skaller). 
Daiiien. Koralkalk og Bryozokalk: Faxe. 
Spoudylus danicus (M. U. H.), n. sp. 
Tav. II, Fig. 23—24. 
Coquille suboblique, asymétrique. Valve adhérenfe aplatie, flxée aux corps sous- 
jacents par des lamelles plissées. A la face intérieure — la couche interne qui la recou- 
vrait originairement a été dissoule — , de nombreux sillons, profonds , séparés par des 
cOles dont quelques-unes particuliérement prononcées ; dans la region du sommet une 
cote tres marquée alterne réguliereuieut avec une cote faible. J'alvv Ubrc peu oonvexe : 
la face extérieure présenle des cotes semblables a celles de Tespéce précédente. 
Under dette Navn henlaa i Museets Samling et l'ar Underskaller af en Spoudylus 
fra Limstenen i Stevns Klint. Nogen Beskrivelse af dem er imidlertid aldrig fremkommen. 
