45 
113 
De to af de hos os fundne Eksemplarer ere fastvoksede til en Spondt/his ; hos det 
ene er Baandgruben drejet fremad, hos det andet tilbage. Alle Eksemplarerne stemme 
forøvrigt fuldkommen med Hennig's Beskrivelse og Afbildninger; kun synes Muskelind- 
trykket at sidde noget nærmere Hvirvlen. 
Ældre Senon. Grønsand: Arnager (1 Ekspl.). — Arnagerkalk: Arnager (3 Ekspl.). 
Ostrea semiplana Sowerby. 
Tav. III, Fig. 5, 7—8. 
1825. Ostrea semiplana Sowerby, Mineral Conch. V. Tav. 489, Fig. 3. 
1827. — /Za&e^Zi/brmis Nilsson, Petrif. Suec. 8.31. Tav. 6, Fig. 4. 
— — ?pHcate Nilsson, ibid. S 31. Tav. 7, Fig. 12. 
— — pusilla Nilsson, ibid. S. 32. Tav. 7, Fig. 11. 
1897. — semiplana Ni-Lss.; Hknntg, Revision etc. S. 9. Tav. 1, Fig. 7, 10—14, 16, 18 — 19. 
Ogsaa denne Art har Hennig beskrevet særdeles omstændelig. Idet der henvises 
til denne Beskrivelse, skal her angaaende de danske Eksemplarer kun anføres følgende : 
Underskallens Form er meget variabel, men nærmer sig dog altid mer eller 
mindre til Cirkelformen, især naar Fastvoksningsfladen er stor; en Underskal, som sand- 
synligvis har siddet paa en Actiuocamax ivestpJialicus Schldt., er nærmest seglformet, idet 
den udsender en bøjet Forlængelse bagtil. Paa Undersiden ses udad mod Randen stærke 
Folder, som gøre Randen stærkt bugtet; forøvrigt iagttager man kun koncentriske Til- 
vækststriber. Næsten hos alle foreliggende Eksemplarer er Hængselpartiet saa stærkt ned- 
adbøjet, at det danner en ret Vinkel med den øvrige Skals Plan. Lukkemusklens Indtryk 
er ovalt. 
Overskallens Form retter sig efter Underskallens; oftest er den noget konveks. 
Paa Overfladen ses koncentrisk Stribning; for Resten er den meget uregelmæssig med 
store Folder og Bugter, svarende til Underskallens. 
Denne Art har en vidtstrakt vertikal Udbredelse indenfor Danmarks Kridtatlejringer ; 
dog træffer man den hyppigst i de ældre Lag. I det bornholmske Kridt er det især For- 
merne O. flabellifonnis Nilss. og O. pusilla Nilss. (= O. serrata Defr. i Morch's Forteg- 
nelse), som træfl'es hyppig. Eksemplarerne fra Skrivekridtet stemme derimod bedst med 
O.plicata Nilss.; dog finder man ved Siden heraf ogsaa de fleste af de andre af Hennig 
beskrevne og afbildede Former. Endelig foreligger der fra Faxe nogle Underskaller, som 
temmelig sikkert høre herhen; Hængselpartiet er bl. a. meget stærkt nedadbøjet, og ogsaa 
i andre Retninger stemme de godt med O. semiplana Sow. ; kun synes Skallerne at være 
helt eller næsten fri for Folder og Ribber. 
Ældre Senon. Grønsand: Bavnodde. Klinten indfor Sangedynen. Horsemyre- 
odde. Arnager. — Mulebyaa. 
