49 
117 
Vinkel med Skallens Inderside ; denne Vinkel overstiger i enkelte Tilfælde endogsaa 90° 
saa meget, at Baandgruben næsten ligger i Plan med Skallens Yderside. 
Som allerede ovenfor nævnt, har Gr. vesicularis Lam. en betydelig vertikal Udbre- 
delse i Danmarks Kridtaflejringer ; dog synes den ikke at findes i de ældre senone Dan- 
nelser paa Bornholm. Ganske vist foreligger der herfra nogle meget smaa Skaller , hvis 
Umbonalparti ikke har kunnet lade sig frempræparere , og som derfor ikke kunne be- 
stemmes med Sikkerhed. Sandsynligst er det dog, at det er unge Eksemplarer af Ostrea 
hippopodium Nilss., hvilken Art er almindelig i disse Dannelser. — I Skrivekridtet er Gr. 
vesicularis Lam. derimod ret almindelig og optræder her i større Individantal. Her naar 
den ligeledes sin betydeligste Størrelse (den største foreliggende Underskal er c. 130 Mm. 
høj , maalt fra Midten af Ventralranden til det herfra fjærnest liggende Punkt af Skallen ; 
Bredden er c. 100 Mm.); ligeledes ere Skallerne her hyppig overordentlig tykke. Arten 
synes at blive sjældnere opad i Skrivekridtet; fra denne Dannelse i Stevns Klint foreligge 
saaledes kun et Par smaa Eksemplarer ; et Par lignende Dværgformer ere fundne ved Svin- 
kløv og Eerslev; ellers kendes den slet ikke fra Thy og Mors, hvis Skrivekridt sandsynligvis 
er noget yngre end Skrivekridtet andre Steder her i Landet, maaske med Undtagelse af Stevns 
Klint. I Senonets yngste Led, Cerithiumkalken, er den igen almindelig, men den optræder 
her kun i Smaaformer, hvoraf de største maale 40 — 45 Mm. i Højde i den derpaa følgende 
Bryozokalk optræder den ligeledes, men Individerne ere nu betydelig større, gennemgaaende 
dog mindre end i Skrivekridtet f. Eks. paa Møen og i Aalborgegnen. I det nyere Kridt 
synes Arten at naa sin største Udbredelse herhjemme; man træffer den næsten overalt i de 
herhen hørende Dannelser, undertiden i stor Mængde; man finder baade Individer med stor 
og Individer med minimal Fasthæftningsflade. — Ved Faxe er Gr. vesicularis Lam. almin- 
delig baade i Koral- og i Bryozokalken. Eksemplarerne fra denne sidste Stenart ere næsten 
altid typisk formede med meget smaa Fasthæftningsflader, medens de fra Koralkalken oftest 
have større Fasthæftningsflader og derfor frembyde undertiden ret betydelige Afvigelser, 
idet de under deres Vækst ofte have maattel lempe sig efter Omgivelserne og derved ere 
blevne meget uregelmæssig formede. En Del Underskaller ere usædvanlig lidet hvælvede 
og stærkt forlængede til Siderne. Arten opnaar i Koralkalken omtrent samme Størrelse som 
i de åndre til Danien hørende Aflejringer. 
Yngre Senon. Skrivekridt: Møens Klint. Stevns Klint (smaa Ekspl.). (Kastrup 
Skov; smaa Ekspl.). — Cementfabrikerne «Dania>i og "Cimbrian. Frejlev. Restrup. Skeels- 
minde. Nørre Flødal. Svinkløv (1 lille Ekspl.). Eerslev (1 lille Ekspl.). — Cerithium- 
kalk: Stevns Klint. 
Danien. Koralkalk: Faxe. — Bryozokalk: Faxe. Stevns Klint. Herfølge. 
') Maaske findes den ogsaa i Fiskeleret, hvoipaa et Brudstykke af en Skal tyder. 
D. K. D. Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naluividensk. og matbem. Afd. XI. 2. 16 
