120 
52 
Slægt: Lithodoums Cuvier. 
Lithodomus rugosus d'Orbigny. 
Tav. IV, Fig. 2-3. 
1842. JMhodomus rugosus d'Oubigsy, Paléont-YrarM}. Terr. crét. III. S. 294. Tav. 346, Fig. 1—3. 
?1852. — CipZ?/awMS DE Ryckholt, Mélang. paléont. I. S. 127. Tav. 7, Fig. 1—2. 
Stenkærnen næsten cylindrisk, noget smallere fortil og bagtil. Hængselranden og 
Ventralranden omtrent parallele ; Forranden og Bagranden afrundede. Hvirvlen næsten 
terminal , temmelig stærkt indadbøjet. Overfladen bærer en Del koncentriske Tilvækst- 
mærker, men er ellers glat. Foroven i Nærheden af Bagranden ses Indtryk af Lukke- 
musklen. En næsten fuldstændig Stenkærne er 40 Mm. lang, 16 Mm. høj og 15 Mm. tyk; 
andre, mindre fuldstændige, Eksemplarer have sikkert været en Del større. 
Af Skallen ere kun nogle Brudstykker bevarede, som vise, at Skallen ved Bag- 
randen har haft meget stærke koncentriske Tilvækstafsatser med mellemliggende finere 
Striber. Af et Brudstykke nærmere Hvirvlen ses, at den her bærer fine Rynker, som 
krydse TilvækstHnjerne, 
L. rugosus er af d'Orbignt beskreven fra Turonet. Senere har de Rtckholt opstillet 
en ny Art, L. Ciplyanus, paa Materiale fra Ciply; denne Art skal afvige fra d'Orbignt's "par 
son contour rétréci aux deux extrémités et dilaté au milieu, tandis que le dernier [L. ru- 
gosus d'Orb.] est presque egal sur toute sa longueur." Efter de Ryckholt's Tegning at 
dømme synes denne Forskel dog ikke at have været synderlig stor, saa den Mulighed er 
vel ikke udelukket, at de to Arter ere identiske. I hvert Fald stemme de foreliggende 
Eksemplarer godt overens med L. rugosus d'Orb., og jeg har derfor henført dem til denne Art. 
Som man kunde vente i Henhold til de borende Lithodomers Levesæt, fremgaar 
det af det foreliggende Materiale , at de to Skaller efter Dyrets Død ere blevne ganske 
rolig liggende i deres naturlige Stilling og ikke blevne skilte ad, hvilket ellers er Reglen 
for Muslingerne fra Faxekalken. Sandsynligvis have de altid boret i Koralblokkene. 
Danien. Ko ral kalk: Faxe. 
Familie: Nuculidae Gray. 
Slægt: Niicnla Lamarck. 
Nnciila sp. 
Hennig omtaler fra Annetorp nogle Stenkærncr af en Nitnila M. De ere smaa 
(6 Mm. Lange og 4,5 Mm. høje), skævt-trekantede ; Randen cr nicgot luit krenuiorcl. Da 
') A. Hennig: Faunan i Skånes \ngie Iviita. il. S. 22. 
