I. Indledning. 
JJe talrige Bestræbelser, der ere anvendte og stadig anvendes paa at opklare For- 
holdet mellem de optisk aktive Stoffers kemiske Konstitution og Aktivitetens Størrelse, 
have som bekendt kun meget smaa og spredte Resultater at opvise. Dette beror vistnok 
paa, at det experimentelle Arbejde som Regel anlægges paa et altfor snævert Grundlag. 
Den langt overvejende Del af de foreliggende Drejningsbestemmelser referere sig nemlig 
kun til én Farve, det gule Natriumlys. Nu er, som bekendt, det synhge Spektrum kun 
en tilfældig afgrænset Del af det hele Spektrum, og Natriumlinien er atter et rent vH- 
kaarlig valgt Punkt indenfor det synlige Spektrum. Det er herefter højst sandsynligt, at 
man ved kun at maale Stoffernes Drejningsevne for Natriumlys faar Værdier, som over- 
hovedet ikke svare til hinanden, og følgelig ikke kunne benyttes som Grundlag for Sam- 
menligning. At dette virkelig er Tilfældet, fremgaar allerede af den Kendsgerning, at der 
mellem de forholdsvis faa Stoffer, hvis Dispersionsforhold ere undersøgte, ikke flndes to, 
hvis Dispersionskoefficienter ere ens. Endnu mere indlysende bliver det, naar man be- 
tænker, at der overhovedet findes Stoffer med anomal Dispersion. 1 hvert Fald i disse 
sidste Tilfælde er det aldeles umuhgt at udtage Drejningsstørrelsen for en bestemt, enkelt 
Farve og benytte den som Grundlag for Sammenligning. 
Men ikke en Gang, naar man medtager Drejningsstørrelserne for hele det synlige 
Spektrum, kan en Sammenligning uden videre finde Sted. Man savner nemlig enhver som 
helst Formodning om , hvilke Punkter af Dispersionskurverne , der i de enkelte Tilfælde 
svare til hinanden. Dette beror vistnok væsentlig paa, at de hidtil foreliggende Disper- 
sionsundersøgelser kun i meget ringe Grad tage Hensyn til Temperaturen. At denne har 
en stor og lovbestemt Indflydelse paa Drejningen, er sikkert, og det fremgaar da ogsaa 
tydelig nok af de foreliggende Arbejder, selv om Loven endnu ikke er funden. Som be- 
kendt, er det ad theoretisk Vej godtgjort, at man, for at kunne sammenligne de forskellige 
Stoffers fysiske Egenskaber, maa opsøge korresponderende Nulpunkter (Temperatur, Tryk osv.). 
De Forsøg, der paa andre Oraraader, som Brydningsforhold, Kogepunkt, Vægtfylde o. lign., 
