148 
8 
ovenstaaende kunde tilstaas Maalingen ved en enkelt Temperatur. Jeg har derfor set mig 
nødsaget til at benytte en anden Methode. 
Det var min Agt at undersøge Drejningen for Temperaturerne 20°, 30°, 40°, .... 
Jeg begynder da med at undersøge Drejningen ved den Temperatur, som tilfældig findes i 
Arbejdsrummet, og som sjældent fjærner sig altfor langt fra 20°. Derpaa hæver jeg ved 
Hjælp af Bræ,nderen Temperaturen i Kassen til henimod 30°. Efter et Øjebliks Forløb 
kan det antages, at ogsaa Vædsken i Polarisationsrøret har antaget den Temperatur, som 
Thermometret i den ydre Kasse viser. Ved en meget lille Flamme holder jeg nu Tempe- 
raturen saa vidt muligt konstant, medens Aflæsningen foretages. Ved nogen Øvelse opnaas 
dette uden Vanskelighed. Thermometret aflæses før og efter Bestemmelsen for hver enkelt 
Farve. Temperaturvariationen i dette Tidsrum (6 Aflæsninger) holder sig i Reglen meget 
lavt, fra Nul til et Par Tiendedele Grader, men er i enkelte, extreme Tilfælde gaaet op 
mod én Grad. I disse Tilfælde har jeg dog altid i selve Aflæsningerne kunnet genfinde 
Virkningen af denne Temperaturændring, hvilket viser, at Vædsken i Polarisationsrøret 
meget hurtig antager den ydre Vædskes Temperatur. Efter at Bestemmelserne for de 5 
Farver ere gjorte ved ca. 30°, hæver jeg Temperaturen til henimod 40°, holder den igen 
omtrent konstant, og saaledes videre. 
Denne Methode har det Fortrin, at dens Udførelse kun kræver ringe Tid, hvorved 
der frembydes den størst mulige Sandsynlighed for, at den undersøgte Vædske ikke under- 
gaar nogen væsentlig Forandring, medens Undersøgelsen staar paa. For yderligere at 
sikre mig i denne Retning har jeg i alle Tilfælde udført Bestemmelserne dels for opad- 
gaaende, dels for nedadgaaende Temperaturer. Jeg er f. Ex. begyndt med ca. 20°. er der- 
næst gaaet til ca. 40° og derfra til ca. 60°. Derpaa har jeg ladet Kassen afkøle sig , og 
har derved faaet Bestemmelserne for ca. 50° og endelig for ca. 30°. 1 alle Tilfælde have 
disse to sidste Bestemmelser passet godt ind mellem de tre første, saa at der umulig kan 
være foregaaet nogen væsentlig Forandring med den undersøgte Vædske under Opvarmningen. 
Men Hurtigheden i Methodens Udførelse rummer tillige en Fare, idet der paa For- 
haand kan tvivles om, hvorvidt Vædsken i Polarisationsrøret virkelig har den Temperatur, 
som angives af Thermometret i den ydre Beholder. Ganske vist tyder alt, hvad der er 
iagttaget under Forsøgene, paa, at denne Udligning gaar meget hurtig for sig. Men for 
yderligere at sikre mig har jeg foretaget Bestemmelserne for de 5 Farver i forskellig Orden 
for hver ny Temperatur. Jeg er f. Ex. gaaet frem paa følgende Maade , i Rækkefølge fra 
venstre til højre : 
20°. Rødt, lyseblaat, mørkeblaat, grønt, gult. 
30°. Gull, grønt, lyseblaat, mørkeblaat, rødt. 
40°. Rødt, lyseblaat, mørkeblaat, grønt, gult, 
o. s. V. 
