192 
52 
dige Opløsningers Drejning jo varierer stærkt med Koncentrationen, de alkoholiskes der- 
imod svagt. 
2) De vandige Opløsninger have Dispersionsmaxima ved Lyseblaat-mørkeblaat, de 
alkoholiske ved Rødt-gult. 
3) De vandige Opløsningers Drejningsevne aftager stærkt, naar Koncentrationen 
voxer, de alkoholiske Opløsningers tiltager svagt med Koncentrationen. 
Forskellen er saaledes betydelig. Den illustreres af Figurerne 4 og 5 , af hvilke 
den første fremstiller Dispersionen for den vandige Opløsning Nr. IV (beregnet af Lignin- 
gerne S. 172(32)), den sidste for den alkoholiske Opløsning Nr. I (beregnet af Ligningerne 
S. 191 (51)). 
Dispersionskurverne for den alkoholiske Opløsning (Fig. 5) forlobe ganski' som den 
rene Vinsyres Dispersionskurver (Fig. 2), hvilket viser, at Vinsyrens Dispersion ændres 
langt mindre i alkoholisk end i vandig Oplosning. 
Det har i denne Sammenhæng Interesse at se lidt nojere paa de hidtil foreliggende 
Undersøgelser over Dispersionens Afhængighed af Opløsningsmidlet. Gen- 
r 
iiv(- 
A 
