216 
12 
Grundlag af Sowerbys Beskrivelse og Afbildninger er umuligt blot med nogenlunde til- 
strækkelig Sikkerhed at identiflcere den med denne Art. Heller ikke stemmer den overens 
med nogen anden mig bekendt Pleurotomaria. 
Yngre Senon. Cerithiumkalk: Stevns Klint. 
l^anien. Koral- og Bryozokalk: Faxe (maaske den ved Faxe hyppigst fundne 
Forstening, særlig i Koralkalken). — Saltholm skalk: ? Saltholm. — ?Bredstrup Klint. 
?Lønnerup. 
Familie: Solariidae Chenu. 
Slægt: Solarium Lamarck. 
Solarium selaudicum n. sp. 
Tavle I, Fig. 5—6. 
Coquille conique-aplatie , assez largement ombiliquée, a 4 tours légérement con- 
caves. Au-dessous de la suture une serie longitudinale (spirale) de tubercules oblongs 
assez faibles; a la base des tours une caréne arrondie un peu saillante; entre la spirale 
des tubercules et la caréne, jusqu'a 6 stries longitudinales, tres faibles. Ombilic å bord 
crénelé; autour de l'ombilic, une caréne fortement crénelée qui va rejoindre par une 
transition douce la caréne externe, arrondie, dont se trouve muni le bord du dernier tour. 
— Hauteur, 3™™ environ ; largeur 1^"^ environ ; largeur de l'ombilic, 1°™,7 environ. 
Lavt kegleformet med et ringe Antal (c. 4) svagt konkave Vindinger. Umiddelbart 
under Suturen ses en Række temmelig svage Smaaknuder, som ere aflange paa tværs 
af Vindingen; ved den nedre Sutur findes en noget fremspringende, afruudet Kol. 
JVlellemrummet mellem den omtalte Knuderække og Kølen er svagt konkavt, undertiden 
med et noget konvekst Parti i Midten; i Reglen ses her tillige nogle faa (højst o) ganske 
svage Spiraler. Tilvækststriberne, der oftest ere kraftige, gaa fra den oyre Sutur omtrent 
paa tværs af Vindingen , men bøje sig snart pludselig tilbage og løbe saa omtrent i ret 
Linje ned over Kølen, hvor de dog svækkes noget. Basis viser en meget dyb, temmelig 
vid Navle, hvis Rand er krenuleret; udenfor Navlen ses en Køl, som er stærkt krenuleret 
og falder omtrent lodret indefter, medens den udadtil gaar umærkelig over i den afrundede 
Kol, der danner Slutningsviudingens Yderkant. Ogsaa paa Basis ses temmelig stærke 
Tilvækststriber, der ere skraat tilbageløbende og fortsætte sig lige til Navlens Rand. Mun- 
dingens Form synes at have været skævt firkantet med afrundede Hjørner. 
Smaaformer, der kun kendes som Stenkærner med lilhorende Aftryk af Skallens 
Ydre. Højde c. 3 Mm., Bredde c. 7 Mm., Navlens Vidde c. I, To Mm. 
Yngre Senon. Cerithiumkalk: Stevns Klint (8 Ekspl.). 
