220 
16 
Forlænget taarnformet med talrige fuldstændig flade Vindinger. Suturen mellem 
de ældre Vindinger er meget utydelig; mellem de yngre noget fordybet. Sidste Vinding 
synes i Nærheden af Mundingen at have udvidet sig temmelig stærkt baade nedadtil og 
udadtil. Forneden paa Skalstøtten ses en skarp Fold, som kan følges op gennem alle 
Vindingerne. Mundingens Form synes at have været afrundet-firkantet. 
De ældre Vindinger have baaret en øvre og en nedre Række af svage Knuder, 
begge Rækker i Nærheden af de respektive Suturer; desuden en Del fine Spiraler. Knude- 
rækkerne tabe sig imidlertid efterhaanden , saa at de yngre Vindinger kun prydes af et 
Antal svagt fordybede Spirallinjer. Paa en Vinding, hvis Diameter er 24 Mm. og Højde 
8 Mm., tælles 10 saadanne Spiraler, men deres Antal synes at variere noget. 
Det største Eksemplar, jeg har set, maaler c. 100 Mm. i Højde ; Slutningsvindingens 
Diameter er her c. 30 Mm. 
Arten varierer ikke saa ganske lidt, men Yderformerne synes at være forbundne 
ved Mellemled. Dog er det muligt, at man med bedre Materiale (det hidtil indsamlede 
bestaar for største Delen af Stenkærner uden de tilhørende Aftryk) vil kunne udskille flere 
Arter. Særlig gælder dette om en Del Eksemplarer, hvis Vindinger ere temmelig konvekse. 
Dette Spørgsmaal maa overlades til Fremtiden. 
Det er i Reglen vanskeligt at adskille Stenkærner af denne Art fra Stenkærner af 
de andre ved Faxe fundne Cerithium- Arlev. Gennemgaaende synes Vindingerne at være 
højere hos C. pseudotelescoinum end hos de andre; ligeledes har denne Art Folden paa 
Skalstøtten siddende lavere, end det er Tilfældet hos de øvrige. 
Et Brudstykke af en Stenkærne fra Saltholmskalk hører efter al Sandsynlighed herhen. 
DanieD. Koral- og Bryozokalk: Faxe (almindelig). — Saltholm skal k: Salt- 
holm (1 Ekspl.). 
Ceritliiiim selaiidicnm (M. U. H.), Lcndgren. 
Tavle I, Fig. l.'i— 1C>. 
1847. Cerithium sélandicutn M. U. H., Amtl. Beiicht Kiel. S. 118. 
1866. — — — ; V. Fircheu-Benzon, Ueb. das rel. Alt. d. Faxek. .S. 16. 
1867. — — — ; Lundgren, Pal. laku. etc. S. 17, T. I, Fig. 2. 
Forlænget taarnformet med talrige, flade Vindinger. Skal.'^lolten med en stærk Fold. 
Mundingens Form ikke iagttagen; den forreste Kanal synes imidlertid at have været ret 
vel udviklet. 
Suturen mellem Vindingerne kun lidet fordybet. Vindingerne dækkede af line 
Spirallinjer. Umiddelbart under Suturen ses to Rækker Smaaknuder, der i Reglen ere til- 
stede i samme Antal i de to Rækker, idet den ene Rækkes staa lige under den andens og 
