21 
225 
1888. Lispodesthes Schlotheimi A. Roem. sp ; Holzapfel, Moll. der Aachen. Kreide. S. 118, T. 12, Fig. 11 — 13. 
1898. Aporrhais (Lispodesthes) Schlotheimi A. Roemer sp. ; G. Muller, Die Mollusk. v. Braunschw. etc. I. 
S. 109, T. 14, Fig. 17. 
Forlænget tenformet med 6(?) noget hvælvede Vindinger. Sidste Vinding forsynet 
med en temmelig kort Kanal; Yderlæben forlænget til en bred Vinge, som er fastvoksen 
til Skallen omtrent til Midten af næstsidste Vinding; Vingens øvre Kant er ikke tydelig 
paa del eneste foreliggende Eksemplar, dog synes den af Holzapfel omtalte Bugt at være 
tilstede. Vindingerne ere dækkede af svage Tværribber, hvoraf der er c. 18 paa næst- 
sidste Vinding; paa sidste Vinding blive de efterhaanden sva§;ere, ligesom deres indbyrdes 
Mellemrum her bliver større. Tilstedeværelsen af Varices har jeg ikke med Sikkerhed 
kunnet konstatere. 
Til Grund for ovenstaaende Beskrivelse ligger en Stenkærne, der er 28 Mm. høj; 
sidste Vindings Højde 16 Mm. 
Ældre Senon. Grøn sand: Bavnodde (1 Ekspl.). 
Familie: Cypraeidae Grat. 
Slægt: Cypraea Linné. 
Oypraea spirata v. Schlotueim sp. 
Tavle II, Fig. 1—3. 
1820. Cypraeacites spirattis v. Schlotheim, Petrefactenltunde. S. 118. 
1847. Cypraea spirata Schloth. ; Amtl. Bericht Kiel. S. 118. 
1866. — — — ; V. Fischer-Benzon, Ueb. das rel. Alt. des Faxek. S. 15. 
1867. — — — ; Lundgren, Palaeont. laktt. S. 16, Tav. 1, Fig. 3. 
Af denne Art har jeg kun set Stenkærner, tildels med de tilhørende Aftryk af 
Skallens Yderside. 
Stenkærnen er ægformet, afsmalnende temmelig stærkt nedadtil. Spiret rager lidt 
op over sidste Vinding ; hos fuldvoksne Eksemplarer synes det at være dannet af c. 4 
Vindinger, men Spidsen er saa godt som altid afbrudt. Mundingen smal, temmelig svagt 
buet; den udvider sig noget nedadtil; begge dens Rande ere i hele deres Udstrækning 
forsynede med Tænder. Baade den ovre og den nedre Kanal have været vel udviklede. 
Et Aftryk af Spirets Yderside viser, at dette har været stærkt tilspidset; de ældste 
Vindinger have baaret nogle faa fine, ophøjede Spirallinjer, som krydsedes af Tværlinjer 
af omtrent samme Styrke som Spiralerne, saa at Overfladen dækkedes af et ret regelmæssigt, 
kvadratisk Net. Sidste Vinding glat, hævende sig ved Mundingen op i Højde med næst- 
nederste Sutur eller endnu højere. 
