37 
241 
Beboelseskamret er stort; efter de noget utydelige Tilvækstlinjer at dømme har Mundingen 
været stærkt indskaaren i Midtlinjen. 
Paa et eneste Beboelseskammer ere enkelte Smaapartier af Skallen bevarede. Den 
er tynd og porcellænsagtig ; paa dens Overflade ses kun fine Tilvækstlinjer. — Siphos Be- 
liggenhed er i de yngre Kamre omtrent central, dog en Smule nærmere ved Internsiden. 
Paa et mediant Gennemsnit ser man, at den, efterhaanden som man kommer til ældre og 
ældre Kamre, rykker nærmere ind til Internsiden. Hvorledes Forholdet er i de allerældste 
Kamre, er det desværre ikke lykkedes mig at iagttage. 
Hvad nærbeslægtede Arter angaar, henvises til Mobergs Bemærkninger herom. 
De største Eksemplarer, hvoraf Mineralogisk Museum er i Besiddelse, have maalt 
c. 100 Mm. i Gennemsnit og c. 75 Mm. i Tykkelse; de stamme fra Koral- og Bryozokalken. 
I Saltholmskalk er fundet et Par, noget deformerede Eksemplarer, som raaaske høre herhen. 
Uanien. Koral- og Bryozokalk: Faxe (almindelig). — Saltholmskalk: 
? Saltholm (2 Ekspl.). 
Nautilus pateiis Kner. 
1850. Nautilus patens Kneb, Verst, des Kieidemergels v. Lemberg. S. 7, Tav. 1, Fig. 2. 
1863. — interstriatus v. Strombeck, Ueber die Kreide bci Liineburg. S. 41. 
1876. — imtens Kner; Schluter, Cephalop. d. ob. deutsch. Kreide. II. S. 178, Tav. 50, Fig. 1—5. 
Af denne Art omtaler Schluter (1. c.) to Eksemplarer fra det danske Skrivekridt. 
Paa Etiketten til det ene har han bemærket, at Ribberne staa usædvanlig tæt hos dette 
Eksemplar. Senere (i Aaret 1875) modtog Museet fra daværende stud. med. Hekscher et 
smukt, saa godt som fuldstændigt Eksemplar, der danner Grundlaget for største Delen af 
følgende Beskrivelse. 
Temmelig stor Navle, som ikke begrænses af nogen skarp Kant. Sipho midtstillet 
eller noget nærmet til Eksternsiden. Særlig karakteristisk er Skulpturen, som bestaar af 
fine, ophøjede, skarpe Linjer, som ere ens lige fra Navlen til Bugen; idet de træde fra 
Navlen op paa Siden, ere de rettede meget stærkt fremefter; omtrent midt paa Siden danne 
de en stor, fremadrettet Bue og løbe nu mod Bugen i stærkt tilbagebøjet Retning. Hos 
det største foreliggende Eksemplar, hvis Diameter er omtrent 170 Mm., tæller man paa 
Bugens xMidtlinje 12 af disse fine Ribber paa en Strækning af 20 Mm.; dette Eksemplar 
har imidlertid ogsaa usædvanlig tæt stillede Ribber; v. Strombeck angiver 12 Ribber for 
hver 30 Mm. ved 100 Mm. s Diameter. Paa Bugen og den tilstødende Del af Siderne ses 
undertiden (naar Stykket er godt bevaret) 3 fine, ophøjede Linjer mellem hver to af de 
omtalte Ribber. — Sulurlinjen er bøjet stærkt i Form af et S. 
Foruden de ovenfor omtalte Eksemplarer findes endnu et Brudstykke af en stor 
