39 
243 
løber over Eksternsiden i en svagt fremadrettet Bue. Drager man den korteste Linje 
mellem Navlen og en Suturlinjes Skæringspunkt med Skallens Symmetrilinje, vil den skære 
Suturlinjen omtrent midtvejs mellem Lateralsadlens højeste Punkt og Laterallobens dybeste 
Punkt, medens den fra Navlen og opefter omtrent følger den foregaaende Suturlinje til 
dennes Sadels højeste Punkt. Paa Stenkærner af enkelte Kamre ses undertiden en meget 
svag, bagud rettet Knude helt forneden i Midtlinjen; den antyder vel Tilstedeværelsen af 
en ganske svag Internlobe. Dette Forhold omtales ogsaa af Foord (I. c). 
Kamrenes største Bredde overstiger deres største Højde med en Ubetydelighed 
(Maalene kunne saaledes være henholdsvis 23 og 22 Mm.); maalt i Midtlinjen er Kamrets 
Højde c.^l-i af dets største Højde (i ovenfor omtalte Tilfælde er Maalet i Midtlinjen 16 Mm.). 
Beboelseskamret indtager mere end af sidste Vinding. Mundingen udvides stærkt i 
Nærheden af Navlen. Efter Tilvækstmærkerne at dømme har Mundingen været stærkt 
indskaaren i Skallens Midtlinje, der undertiden er svagt ophøjet. 
Skallen findes tildels bevaret paa et Par Beboelseskamre ; den er porcellænsagtig, 
c. 0,5 Mm. tyk ; i Nærheden af Navlen har den sin største Tykkelse ; paa dens Overflade 
ses kun finere og grovere Tilvækstlinjer. 
Siphos Beliggenhed er forskellig i ældre og yngre Kamre. I de sidste ligger Sipho 
betydelig over Forbindelseslinjen mellem Laterallobernes Spidser, men efterhaanden som 
man naar til de ældre Kamre, rykker den nedad mod Internsiden. I et Kammer, hvis største 
Højde er 20 Mm., ligger den omtrent paa Højde med Laterallobernes Spidser. Som vi 
senere skulle se, vedbliver denne Forrykning at foregaa helt ind i første Vinding. Paa de 
enkelte Kamres Stenkærner viser Sipho sig paa Grund af de bagudrettede Siphonalmuffer 
(= goulots sipbonaux, Siphonalduten) paa Forsiden som en Fordybning, paa Bagsiden 
som en Pig. 
Ved Slibning er det lykkedes mig at fremstille et mediant Længdesnit af et Eks- 
emplars første Vinding, bestaaende af 12 Kamre. I det yderste af disse Kamre ses Sipho 
meget nær ved luternsiden, og denne Stilling synes den at beholde, indtil den naar det 7. 
Kammer regnet fra Embryonalkamret (dette medregnet) ; den synes nu efterhaanden at 
fjærne sig lidt fra Internsiden, indtil den i de 3 ældste Kamre er tydelig fjærnet fra denne. 
I Spidsen af Embryonalkamret synes der at have været en lille Fordybning, formodentlig 
det saakaldte «Ar». Første Vinding er ikke fuldstændig lukket, men som hos N. Fompilms 
LiNNÉ findes der i Centrum et tomt Rum. 
Eksemplarernes Diameter er omtrent dobbelt saa stor som deres Tykkelse (f. Eks. 
henholdsvis 90 Mm. og 44 Mm.). 
Temmelig nær den her omtalte Art staar N. fricafor Beck. Angaaende de For- 
hold, hvori disse to Arter vise sig forskelUge, maa jeg her henvise til, hvad der er anført 
under N. fricator Beck. 
