55 
259 
Aptychiis II. 
Nær i Slægt med Apt. leptophyllus Sharpe ^) ere vel en Del Aptycher, som ere 
fundne paa et Par Steder i det danske Skrivekridt. 
De to noget hvælvede Skaller ere tilsammen ægformede. Oversiden (den konvekse 
Flade) er glat, undertiden med nogle faa uregelmæssige, koncentriske Furer. Et enkelt 
mindre Eksemplar viser dog flne, knækkede Ribber omtrent som hos Apt. rugosus Sharpe. 
Undersiden er altid uregelmæssig koncentrisk furet. Skallernes Tykkelse kan naa op til 
over 1 Mm. — Det største Eksemplar (to sammenhørende, noget overfor hinanden forskudte 
Skaller) har maalt c. 50 Mm. i Længde og c. 38 Mm. i Bredde, et lignende Størrelses- 
forhold, som Sharpes Tav. 24, Fig. 1 viser. 
MoBERG-) er tilbøjelig til at betragte Apt. leptophyllus Sharpe som identisk med 
Apt. rugosus Sharpe, hvilken sidste Art han anfører fra Kopinge, og som han (ligesom 
SchlCter) mener maa henføres til Slægten Baculites. Dette sidste forekommer ogsaa mig 
at være det rimeligste for de her foreliggende Aptychers Vedkommende; de have sand- 
synligvis tilliørt de sammen med dem saa hyppig forekommende, men desværre ubestem- 
melige, store Baculiter, som ere omtalte i det foregaaende. 
Yngi-e Seiion. Skrivekridt: Møens Klint. Stevns Klint. 
1 det foregaaende ere de Ammoniter omtalte , hvis Forekomst i Danmarks Kridt- 
aflejringer kendes med Sikkerhed paa Grundlag af Materiale , der er indsamlet til Minera- 
logisk Museum og til « Danmarks geologiske Undersøgelse«). Imidlertid foreligger der i 
Litteraturen et Par Angivelser om Forekomsten af andre Arter. Saaledes har Mørch ^) i 
sin Fortegnelse over bornholmske Kridtforsteninger foruden Scaphites binodosus Rom. og 
inflatus Rom. ogsaa opført en Del andre Ammoniter. At han med Scaphites Geinitzi 
d'Orb.? fra Arnagerkalken sandsynligvis har ment den ovenfor som Scaphites n. sp. be- 
skrevne Art, har jeg allerede antydet paa dette Sted (S. 49 (253)). Hvad der ligger til Grund 
for hans ^Scaphites sp. aff. praecedentis» (o: Se. binodosus Rom.), har jeg ikke kunnet 
opdage. Derimod findes i Museets Samling endnu det Stykke, hvorpaa hans Angivelse om 
Forekomsten af Turrilites polyplociis Rom.? beror. Det er imidlertid ikke nogen Turrilites 
og overhovedet ikke nogen Ammonit, men snarere en Lamellibranchiat. Mørch anfører 
endvidere Ammonites Stobaei Nilss.? Det Eksemplar, der her er Tale om, er i Aaret 1864 
M Dan. Sharpe: Descr. of the foss. rem. of Mollusca. 111. S. 55, Tav. 24, Fig. 1 og 13. 
Moberg: Cephalop. i Sveriges krilsystem. 11. S. 41. 
^) O. Mørch, Fortegnelse over Forst, i Kridtform. paa Bornholm. S. 25. 
