260 
56 
skænket Museet af nuværende Overlærer Jespersen; ifølge Moberg M skal det være fundet 
ved Ørsteds Kilde ved Stampen. Det er formodentlig taget som en løs Blok. Moberg 
stiller sig skeptisk overfor Mørchs Bestemmelse, og i Virkeligheden er vel Stykket ogsaa 
ubestemmeligt, selv om det viser en ikke ringe, ydre Lighed med Pachydiscus Stobaei 
NiLLS. sp., hvilken Art tilhører en yngre Horizont end det bornholmske Grønsand. Dens 
Forekomst her maa betragtes som usikker. 
Endnu en Ammonit angives som forekommende i Danmarks Kridtaflejringer. I 
Becks ") Fortegnelse over Forsteninger i Møens Klint staar nemlig opført Ammonites inflatus 
Sow. I Mineralogisk Museums Samlinger fra Møens Klint har jeg ikke kunnet finde Spor 
af noget, der kunde ligne denne cenomane Schlaenbachia- kvi , hvis Forekomst i Møens 
Klint sikkert maa betragtes som yderst tvivlsom. 
Familie: Belemnitidae de Blainville. 
Slægt: Actinocoinax Miller. 
ActillOCailiax verUS Miller. 
1823. Adinocamax verus Miller; Transact. of the geol. Soc. 2. Ser. II. S. 64, Tav. 9, Fig. 17. 
1841. Belemnites pienus Blaint. ; F. A. Romer, Verst. d. nordd. Kreidegeb. S. 84. 
1874. Adinocamax verus Mill. ; Schluter, Belemniten der Ins. Bornholm. S. 845 
1876. — — — ; — , Cephalop. d. ob. deutsch. Kreide. n. S. 191, Tav. 52, Fig. 9— 15. 
1885. — — — ; Moberg, Cephalop. i Sveriges kritsystena. II. S. 45. Tav. 4, Fig. 15 — 26. 
1897. — — — ; Stolley, Glied. d. nordd. u. balt. Senen. S. 292, Tav. 4, Fig. 2—5. 
Da Materialet fra vore Kridtaflejringer er meget mangelfuldt for denne Arts Ved- 
kommende, hidsættes her de vigtigste Ejendommeligheder efter SchlCter og Moberg. 
Rostrum lille (gennemsnitlig c. 33 Mm. langt) og i Almindelighed kølleformet ; den 
største Tykkelse ligger i en Afstand af V4 — V3 af Rostriims hele Længde fra Spidsen, og 
Tværsnittet er her omtrent cirkelrundt, hvorimod det ved Alveolarenden er ovalt, da Ro- 
strums Sider her ere sammentrykte. Dorsolateralfurerne ligge ved Alveolarenden meget nær 
hinanden; senere bliver deres indbyrdes Afstand større. Lateralfurerne ere skraa og korte. 
Rostrum ender opadtil med en temmelig regelmæssig, afstumpet Kegle, paa hvilken 
i Reglen ses en Del radiale Folder samt fine, koncentriske Tilvækstlinjer. I Keglens af- 
slumpede Spids kan iagttages en lille, tragtformel Fordybning, hvori Phraginakonens 
Spids iiar siddet. 
Overfladen er tilsyneladende glat; men under Lupen ses undertiden — særlig i de 
øvre Partier — en fin, uregelmæssig Tværstribning. 
MoBEKo: Cephnlnpodonia i Sveriges krilsyslem II. S. 20— 21. 
Leonliarils TasciuMiliiich. .lalirg. 1 828. S. ,"i80. 
