17 
287 
Lyseblaat. Å = 463,5. 
^ ' Max. 
1. [«] = + 13,04 + 0,1567(^ — 50) — 0,00083(^-50)2 144 
II. - = 7,76 + 0,1795 — — 0,00093 — 147 
III. - = 1,03 + 0,2040 — — 0,00140 — 123 
Mørkeblaat. Å = 444,5. 
I. [a] ==+ 12,35 + 0,1746(^—50) — 0,00110(^-50)2 129 
II. - = + 6,38 + 0,20^^1 — — 0,00093 ~ 159 
III. - = — 1,16 + 0,2405 — — 0,00067 — 228 
Samler man de forskellige Maxima, som høre til samme Opløsning: 
Opløsning 
I. 
II. 
III. 
r 
121 
155 
290 
9 
145 
232 
210 
gr 
140 
132 
136 
Ih 
144 
147 
123 
mb 
129 
159 
228 
Middel 
136 
165 
197 
saa ser det ud, som om Maximum stiger stærkt med Fortyndingen. Imidlertid er Maximum 
for det rene Dipropyltartrat fundet én Gang ved 149°, en anden Gang ved 137°, altsaa 
begge Værdier, der ligge højere end for Opløsning I. Endvidere viser det sig, at i de 
andre vel undersøgte Tilfælde enten synker Maximum svagt med Fortyndingen (Vinsyre i 
Vand) eller varierer uregelmæssigt (Diæthyl- og Dipropyltartrat i Isobutylalkohol). I Be- 
tragtning af, at Vanskeligheden ved Maximumets Bestemmelse stiger meget stærkt med 
Fortyndingen, mener jeg da i første Tilnærmelse at turde antage, at Maximumstempe- 
raturen er uafhængig af Koncentrationen. 
Til Bestemmelse af det Middeltal, hvormed der skal regnes, tager jeg da Hensyn 
til Iagttagelsernes «Vægt", idet Middeltallet dannes af Maximumsværdierne for de enkelte 
Opløsninger, multiplicerede med disse Opløsningers Koncentrationer, hver for sig. 
Paa denne Maade faas for Dipropyltartrat i Æthylenbromid Middeltallet 146°. Da 
Maximum for det rene Dipropyltartrat ligger ved 137°, for Opløsning I ved 136°, medens 
Middeltallet af samtlige Opløsninger er 146°, ses det tydelig, hvor ringe Vægt man i 
Virkehgheden kan lægge paa de Maximumsværdier, der faas af de svagere Opløsninger, 
saa at den Generalisation, jeg ovenfor har foretaget, vist nok er fuldt ud berettiget. 
Ved Hjælp af Maximumstemperaturen 146° beregnes da følgende Ligninger: 
D. K. D. Vidensk. Selsk. Skr., 6. Række, naturvidensk. og matliem. Afd. XI. 5. 37 
