316 
46 
bliver den selvfølgelig, naar man som Arndtsen ^) mener at kunne hjælpe sig med en første 
Grads Ligning. 
I denne Sammenhæng er det ganske interessant at lægge lidt nøjere Mærke til 
Opløsningerne i Isobutylalkohol af Diæthyl- og Dipropyltartrat. (Tabeller S. 291 — 92 (21 
—22) og 299—300 (29—30); Fig. 5, 6 og 7). Navnlig paa Figm-erne ser man let den ab- 
normt stærke Stigning i Drejningen fra de stærkeste Opløsninger til den rene Ætherart. 
Som Exempel skal jeg fremdrage Værdierne for Dipropyltartrat i Isobutylalkohol, gult, 20° : 
Styrke 
[«] 
Opløsning V 
15,31 pCt. 
10,90 
— IV 
23,16 — 
10,94 
— III 
40,85 — 
10,75 
— II 
58,76 — 
10,68 
— I 
78,79 — 
10,87 
Det undersøgte Koncentrationsinterval er temmelig stort. Variationen i Drejning er 
derimod yderst ringe og tilsyneladende ganske uregelmæssig. Hvis Dipropyltartratet var 
et fast Stof, hvis Drejning man kun kunde maale i Opløsninger, saa vilde man maaske af 
disse Iagttagelser slutte, at Drejningen varierede uregelmæssigt om en Middelværdi, og 
følgelig var uafhængig af Koncentrationen. Nu giver imidlertid den direkte Iagttagelse 
Værdien 11,81° for det rene Stof, altsaa en Værdi, som ikke paa nogen Maade kan faas 
ved Extrapolation ud fra de maalte Opløsninger. Samtidig ser man, at Drejningen virkelig 
er afhængig af Koncentrationen, paa en ganske bestemt og ejendommelig Maade. 
Disse Betragtninger kaste et grelt Lys over Berettigelsen og Værdien af Extra- 
polationer fra Opløsninger til det opløste Stof. 
En saadan Extrapolation vil aabenbart yderst sjældent kunne udføres med tilbørlig 
Sikkerhed. Den eneste Garanti, man efter min Mening kan forskaffe sig for dens Tillade- 
lighed , bestaar i, at man faar samme Drejningsværdi for det rene Stof ved Extrapolation 
ud fra Opløsninger i flere forskellige Opløsningsmidler, saaledes som Vogel-) har gennem- 
ført det for Kamferets Vedkommende. En saadan Undersøgelse vil dog kun sjældent 
kunne foretages i det fornødne Omfang, da jo kun faa faste Stoffer ere tilstrækkelig op- 
løselige i flere Opløsningsmidler. 
I Særdeleshed viser ovenstaaende Exempel. at man af den specilike Drejnings til- 
syneladende Uafhængighed af Koncentrationen, selv indenfor et stort Interval, aldeles ikke 
tør slutte, at det rene Stofs Drejning er lig Middeltallet af Iagttagelserne. 
') Ami. cliini. phys. [3] 54. 403. 
^) Iiiaug. (lissfit. Berlin 1892. Landoll: Diehuii^'svevnuiscii. S. 107. 
