382 
62 
ere derimod de tre Udtryk ulige store (og den almindelige Dispersionskoefficient overhovedet 
ikke konstant); men de kunne aabenbart hver for sig jævnføres med den almindelige 
Dispersionskoefficient, som jo hos de normalt dispergerende Stoffer træder i Stedet for 
dem alle tre. 
Fremtidige Undersøgelser maa nu afgøre , hvor vidt denne Analogi strækker sig. 
Jeg har ovenfor S. 321 (51) anført et Exerapel paa de Slutninger, der kan drages ud fra 
den, og den experimentelle Undersøgelse af saadanne Tilfælde vil da kunne vise, om den 
er berettiget eller ikke. Foreløbig ser det i hvert Fald ud , som om Dispersionskoef- 
flcientens Tredeling er en af de mest karakteristiske Ejendommeligheder for de anomalt 
dispergerende Stoffer. Det vil let kunne tænkes, at man ad denne Vej kan komme paa 
Spor efter den anomale Dispersion hos saadanne optisk aktive Stoffer, hvor det anomale 
Omraade falder udenfor de almindelig anvendte Temperaturer eller Koncentrationer. 
