344 
10 
resultat er, at man maa antage: «dass der grosste Theil dieses Kalkgebirges aus See- 
gewåchsen, und namentlich aus Koraliiolithen bestehe, die durch einen Kalkstein, vielleicht 
aus elnera aufgelosten Theile desselben hervorgehend , mit einander verbunden sind» 
(S. 47). Angaaende Forholdene i Stevns Klint gør han ligesom Abildgaard opmærksom paa 
den ejendommelige, bølgeformede Lagdeling i de nederste Partier af Bryozokalken. Lag- 
følgen beskrives paa følgende Maade (S. 50 — 61): An der Oberflache besteht dies Gebirge 
meistens aus Kalkstein, hierauf aus Kreide, die noch stark mit Kalk gemischt ist, und zu 
weilen einen bedeutenden Kieselerdegehalt aufnimmt (Kreidestein), noch tiefer herab aus 
Kreide, d. h. Kalk und Kreide dauern noch lange in einer Mischung fort, worin das Ver- 
håltniss des ersten immer in der Tiefe mehr abnimmt, bis ganz unten die Kreide voU- 
kommen rein, stark abfårbend ansteht.» Der skulde altsaa efter hans Mening være en jævn 
Overgang mellem Bryozokalken foroven og Skrivekridtet forneden. « Kridtstenen » skal paa 
nogle Steder (f. Eks. ved Graabenodde) stemme overens «mit dem verwilterten Koralien- 
Kalkstein von Faxoe«, hvormed han efter al Sandsynlighed tænker paa Bryozokalken. End- 
videre gør han opmærksom paa det Forhold, at Flinten er graa i Bryozokalken, sort i 
Skrivekridtet, et Forhold, som man senere med Urette vilde gøre almengældende , idet 
Flinten i det n nyere Kridt« overalt skulde være lys af Farve i Modsætning til Skrivekridtets 
sorte Flint. Denne sidste anser Vargas Bedemar for at være mere "fuldkommen« end den 
graa Flint. 
Under Omtalen af l'orholdene i Møens Klint paapeger V^argas Bedemar, at der ikke 
her som i Stevns Klint (i Bryozokalken) findes ganske sammenhængende Lag af Flint 
(S. 59). Hvad Aarsagerne til Kridtlagenes Forstyrrelse angaar, skriver han følgende (S. 60i : 
«Es scheint kaum eine andere Erklårungsart dieser sonderbaren Schichtuug zu geben, als 
wenn mann annimmt, dass diese Gebirge aus Niederschlagen nierenartiger oder auch 
artischockenmåssig gebildeter Massen bestehen, deren Lagen konzentrisch um einen oder 
mehrere Mittelpunkte herumgehen.« Han mener altsaa — med Urette — , at disse For- 
styrrelser ere noget primært, noget der har været saaledes fra Begyndelsen af. Om For- 
steningerne i Kridtet bar han ikke noget videre nyt; de skulle efter hans Undersøgelser 
være sjældne. 
1822 fremkommer derpaa den første Afhandling om danske geologiske Forhold af 
den Mand, som fik saa overordentlig stor Betydning for Undersøgelsen af Danmarks geo- 
logiske Bygning, nemlig J. G. Forchhammer. Han havde dengang endnu kun t'aaot anstillet 
Undersøgelser paa Bornholm, i Nordjylland (Frederikshavn — Gudumluudi saml ved "Gips- 
bjærget« ved Segeberg. I den omtalte (ufuldendte) AfliamHing M . soiu skulde omhandle 
') G. FoRCIIHAMlMKt! : 
Kjol)ciihavn 18'22. 
Om Danmarks gcosjnosliske Forhold. Tiilsskr. f. xNaliirviiliMisk. I. S. 370—89. 
