346 
12 
nedenstaaende Lagfølge, idel hans Betegnelser for de enkelte Lag her sammenstilles med 
de nu gængse: 
5. Kalksteen Conglomerat. 
4. Corallit-Kalksteen. 
3. Ceritkalksteen. 
2. Leer. 
L Kridt. 
5. Breccie. 
4. Bryozokalk el. Limsten. 
3. Cerithiumkalk [= FaxelagJ. 
2. Fiskeler. 
1. Skrivekridt. 
Hvad det nederste Lag, Skrivekridtet, angaar, da sammenstiller Forchhammer del 
ganske rigtig med Skrivekridtet i andre Lande, men ligesom tidligere Steffens anser ogsaa 
han det for at være yngre end Saltholmskalken. Han antog nemlig, at naar man fra Ur- 
bjerget i Skaane gik mod Sydvest, vilde man stadig træffe paa yngre og yngre Formationer, 
og i saa Fald maatte Saltholmskalken, som kun kendtes Nord for Skrivekridtomraadet, være 
ældre end Skrivekridtet; først mange Aar efter (1847) var Forchhammer i Stand til at rette 
denne Fejltagelse. Den Boring, som Videnskabernes Selskab begyndte paa Nyholm iKjø- 
benhavn) i Aaret 1831 under Ledelse af en Kommission, hvori bl. a. Forchhammer havde 
Sæde, vilde have kunnet give Oplysninger om Lejringsforholdene, om den ikke paa Grund 
af forskellige Uheld maatte standses i Aaret 1847, uden at man havde naaet noget synderligt 
Resultat. Det var derfor Iagttagelser, indvundne paa anden Maade, som overbeviste Forch- 
hammer om Fejltagelsen. Fiskeleret og Cerithiumkalken mener han ere identiske med et 
Par Aflejringer i Parisbækkenet, nemlig henholdsvis "argile plastique« og "Calcaire grossier« ; 
da disse Aflejringer vare kendte som tertiære, maatte Fiskeleret og Cerithiumkalken ogsaa 
være det; desuden er Forchhammer tilbøjelig til at tro, at Fiskeleret ikke hviler ganske 
konkordant paa Skrivekridtet. Da Bryozokalken hviler paa tertiære Dannelser, kan den ikke 
tilhøre Kridtformationen, skønt det er ham paafaldende, at de Forsteninger, den indeholder, 
ere typiske Kridtforsteninger; dette mærkelige Forhold kan dog efter haus .Mening skyldes 
Oscillation i Formernes (Arternes) Udvikling (S. 20 — 21). — Fra Kalkbruddet ved Herfølge 
anfører Forchhammer den samme Lagserie som i Stevns Klint, idet han her stoller sig til 
Bredsdorffs ovenfor omtalte Undersøgelser; selv mener Forchhammer nemlig kun al have set 
Cerithiumkalk og Bryozokalk, fordi de nederste Partier af Bruddet under hans Besøg vare 
utilgængelige. Efter senere Undersøgelser maa det betragtes som i hoj Grad usandsynligt, 
at Cerithiumkalken nogensinde har været tilgængelig her. Dette Punkt skal jeg senere 
vende tilbage til. — Angaaende hans Undersøgelser af Kalken ved Faxe skal her kun med- 
deles, at han antager den for at være en mægtig lokal Udvikling af Cerithiumkalkeu i 
Stevns Klint; denne Anskuelse holdt sig langt ned gennem Tiderne. — Endvidere er Forch- 
hammer paa Grund af Iagttagelser, som vi ikke her skulle komme nærmere ind paa, naaet 
