17 
351 
dette Aar, tilbøjelig til at antage det modsatte^). I samme Afhandling omtaler Forchhammer 
i forbigaaende, at Arnagerltalken hviler fuldstændig konkordant paa Grønsandet. 
Som man vil have set af det foregaaende, var det nii slaaet fast, at der her i Dan- 
mark over Skrivekridtet, som i England og Tyskland afsluttede Kridtformationen, fandtes 
ikke ubetydelige, endnu til Kridtformationen hørende Aflejringer af forskellige Kalkstene. 
Noget tilsvarende eller i hvert Fald noget saa fyldig udviklet kendte man ikke andensteds, 
og Desor foreslog derfor at sammenfatte disse Dannelser under Navnet ^^Terrain danien«'^). 
Forchhammer gav dem det endnu gængse Navn "Nyere Kridtn, en Betegnelse, som senere 
af svenske Forskere blev optaget for de tilsvarende Dannelser i Skaane («Yngre krita«; 
Ldndgren, Moberg, Hennig). 
Den Begrænsning, Desor havde givet "terrain danien» , tilfredsstillede imidlertid 
ikke andre Forskere. A. d'Orbigny sammenfatter saaledes under denne Betegnelse Faxe- 
kalken og Pisolithkalken, idet han udelukker Maastrichtkalken ^). Ejendommelige for "ter- 
rain danien« i den Begrænsning skulde da Nautilus danicus v. Schloth. og Cidaris Forch- 
hammeri Des. være. H. G. Bronn mener derimod, at Forskellen mellem Faxekalken og 
Maastrichtkalken er saa ringe, at man maa forene disse to Dannelser, medens derimod de 
to ovennævnte Arter, der skulle være fælles for Faxekalken og Pisolithkalken, ikke give 
tilstrækkelig Anledning til at sammenfatte disse sidst nævnte Aflejringer'*). "Es scheint," 
fortsætter han (S. 13), "dass man entweder den iiber der gewohnlichen weissen Kreide 
liegenden Mastrichter und Vetschauer Kreide-Tuff, die noch hoher gelegenen oberen Quader- 
Sandsteine derselben Ortlichkeit, den Limesteen der Dånischen Inseln und den Pisolith zu 
einer Formation verbinden, oder den letzten allein als eine solche ansehen miisste.« H. B. 
Geinitz, som i sit bekendte Arbejde «Das Quadersandsteingebirge« ogsaa udtaler sig om 
dette Spørgsmaal, slaar Limstenen og Faxekalken sammen med Maastrichtkalken og "Oberer 
Quadermergel" i Tyskland *"). I samme Værk giver Geinitz paa Grundlag af Forchhammers 
Undersøgelser en kort Beskrivelse af Kridtet i Møens og Stevns Klinterne. Flintens lagvise 
Forekomst forklarer han paa samme Maade som omtrent samtidig Pdggaard; han mener 
nemlig, at Kiselsyren i geleagtig Tilstand er fremkommen af varme Kilder, som laa i Nær- 
heden af den daværende Kyst, og som, naar de paa dem virkende Dampes Spændkraft blev 
tilstrækkelig stor, periodisk udgød deres Indhold over det Lag af Kalkskaller, som havde 
afsat sig paa Bunden af Havet siden deres sidste «Udbrud» (S. 73). 
') G. Forchhammer: Ueber Geschiebebildungen und Dilu-vial-Schiammen in Danemark und einem 
Theile von Schweden. Poggendorfs Annal. M. 58. 1843. S. G09— iG. 
■■') Bull. Soc. Géol. de France. Sér. 2. T. 4. Pans 1846. S. 181. 
3) Bull. Soc. Geolog, de France. Sér. 2. T. VII Paris 1850. S. 12G. 
*) H. G. Bronn: Lethaea geognostica. III Auflage, II Bd., V Theil. Stuttgart 1851—52. 
H. B. Geinitz: Das Quadersandsteingebirge oder Kreidegebirge in Deiitschland. Frciberg 1849—50. 
n. K. D. Vitlenslc. Selsk. .Ski-., C. Række, natuividensk. og mathom. Afd. XI. 6. 45 
I 
