23 
357 
samt værdifulde Oplysninger om Lejringsforholdene. Ligeledes omtales en Del, dog ikke 
nærmere bestemte Forsteninger. 
Samtidig med at alle disse Undersøgelser af de danske Kridtaflejringer foretoges, 
granskede svenske Geologer de tilsvarende Dannelser i det sydlige og det østlige Skaane. 
Da deres Arbejder imidlertid ikke havde nogen synderlig Indflydelse paa Undersøgelsernes 
Gang her i Danmark, skal jeg ikke komme ind paa en nærmere Omtale af dem'). Et 
Arbejde maa dog nævnes, nemlig S. Nilssons bekendte Værk om de skaanske Kridtforste- 
ninger, da der heri findes beskrevet og afbildet en Del ny Arter, som senere ogsaa bleve 
fundne i Danmarks Kridtaflejringer 
1 nyere Tid var det særlig Bernh. Lundgren, der med stor iver undersøgte det 
skaanske Kridt; disse Undersøgelser kastede ogsaa Lys over Forholdene i Danmark. I sit 
første Arbejde, som handler om Saltholmskalken, bygger han med Hensyn til de strali- 
grafiske Forhold nærmest paa Forchhammers Undersøgelser^). Af Forsteninger anføres ikke 
mindre end 34 Arter. Endvidere gør han opmærksom paa, at der i petrografisk Henseende 
er Overgange mellem Saltholmskalk og Limsten, saa at det "kanske kan vara svårt nog 
att alltid skarpt begrånsa Saltholmskalken mot de ofriga underafdelningerne af det "Nyere 
Kridt..... (S. 31). 
Efter Forchhammers Død var det særlig hans Efterfølger som Professor mineralogiae, 
Fr. Johnstrup, der fortsatte Undersøgelserne af vore Kridtaflejringer. Han havde allerede 
1864 offentliggjort et større Arbejde angaaende Faxekalkens Dannelse^). Heri beskriver 
han Forholdene i de mange daværende Smaabrud og skelner mellem en ældre og en yngre 
Koralkalk med en mellemliggende IJryozokalk; dog skulle disse tre Dannelser i det væsent- 
lige være samtidige. Han formoder, at Underlaget for Koralkalken og Bryozokalken i Faxe 
Bakke dannes af Skrivekridt. Cerithiumkalken i Stevns Klint anser han ligesom tidligere 
Forfattere for at være identisk med Koralkalken Ved Faxe (S. 43). Angaaende det (allerede 
tidligere af Forchhammer omtalte) Forhold , at Skallerne af visse Dyregrupper altid findes 
bevarede i Faxekalken, hvorimod andre Gruppers Skaller næsten altid ere fuldstændig for- 
svundne, er han ved sine Undersøgelser kommen til det Resultat, at de først nævnte 
Gruppers Skaller bestaa af Kalkspath, de andres derimod af Aragonit (S. 30—35); denne 
Forklaring er bleven bekræftet ved senere Undersøgelser. 
De næste Arbejder, som her skulle omtales, handle ligeledes om Faxekaiken, 
') Den ældre LiUeiatur om Sveriges Kridtaflejringer findes udførlig omtalt i B. LuNiianEN: Undersiik- 
ningar ofver Brachiopoderna i Sverges kritsysteni. — Lunds Univ. Årsskr. T. XX. Lund 1885. 
'■') S. Nilsson: Petrificata Suecana formationis cretaceae. Lund 1827. 
^) B. Lundgrkn: Bidrag til kånnedomen om Saltholmskalkens gcologiska lorliållande. Malmii 1865. 
*) F. Johnstrup: Faxekalkcns Dannelse og senere undergaaede Foi andringer. — Kgl. Danske Vid. Selsk. 
Skrifter, naturv.-math. Afdeling. Bd. 7. Kjøbenhavn 1804. 
