27 
361 
Saaledes var altsaa Grønsandets Lejringsforhokl til Saltholmskalken givet. Johnstrup påa- 
viser desuden her (S. 11 — 12), at den ved den tidligere omtalte Brøndgravning i Tune 
fundne Kalksten, som Forchhammer antog for Skrivekridt, i Virkeligheden er en til det 
nyere Kridt hørende Stenart. Interesse har endvidere følgende Udtalelse (S. 13): «! hele 
vor Kridtformation er der en gradvis Overgang fra Dybvands- til Lavvandsdannelser, der er 
knyttet til en successiv Hævning af Havbunden, og i de sidste tiltager derfor, efterhaanden 
som vi komme op i de yngre Led af det "Nyere Kridt«, Mængden af de i Kalkstenen ind- 
blandede Bestanddele, der ere skyllede ud i Havet fra det hævede Land langs den da- 
værende Kyst." 
Ligesom Forchhammer har ogsaa Johnstrdp set, at det bornholmske Grønsand ved 
Arnager hviler umiddelbart paa Juraformationens Lag; selve Grønsandet er ældre end 
Arnagerkalken, skønt man ikke ser nogen direkte Overlejring. I Overensstemmelse med 
ScHLiiTER, som havde undersøgt Cephaiopoderne fra Danmarks Kridtaflejringer (dog ikke fra 
Faxekalken) stiller han nu de bornholmske Kridtaflejringer til Undersenonet ; det sjæl- 
landske Grønsand er altsaa meget yngre. I Slutningen af Afhandlingen findes en Forteg- 
nelse af Mørch over Forsteningerne fra Grønsandet og Arnagerkalken. Som allerede af 
Stolley bemærket er denne Liste fuldstændig ubrugelig til en nærmere Aldersbestemmelse, 
da de anførte Forsteninger tilhøre højst forskellige Zoner. At dette for allerstørste Delen 
beror paa urigtige Bestemmelser, har jeg erfaret ved at gennemgaa det af Mørch bearbej- 
dede Materiale ; jeg skal her blot anføre , at Mmcn til Undersøgelse oftest har haft løse 
Blokke, opsamlede paa Strandbredden i Nærheden af Arnager; men mellem disse Blokke 
har der ogsaa været en Del af tertiær Alder. — I samme Afhandling retter Johnstrdp Lyells 
og senere Forfatteres fejlagtige Angivelser af Forekomsten af Baculites Faujasii Ddj., en 
anden Ammonit samt Belemnitella mucronata v. Schloth. i Faxekalken. Efter Johnstuiips 
Mening ere disse falske Angivelser let forstaaelige for de to først nævnte Arters Vedkom- 
mende, da baade B. Faujasii Døj. og Sca-phites sp. [Sc. constrictus Sow.] forekomme i 
Gerithiumkalken ("Faxelaget") i Stevns Klint, hvilket Lag af Lyell og andre Forskere blev 
betragtet som dannet samtidig med Faxekalken og derfor efter deres Mening maatte have 
samme Fauna som denne. Johnstrup anser derimod Gerithiumkalken for det ældste Led af 
det nyere Kridt. Det Eksemplar af Belemnitella mucronata v. Schloth., som Lyell omtaler 
fra Faxekalken, stammer efter Johnstrup sandsynligvis fra Diluviet over Kalken. Dette er 
muligt, men jeg kan dog her ikke tilbageholde den Bemærkning, at det forekommer mig 
') Schluteu: Uebei- die Scaphiten der Insel Boinholm. — Sitzuugsbcr. der nicdenhciii. Gescll. lur iNaliu- 
und Heilkunde in Bonn. Allg. Sitz. 9. Febr. 1874. 
Schluter: Die Belemniten der Insel Bornholm. — Zeilsclir. d. Deulsch. geol. Gescll. Bd. 26. 1S74. 
S. 827. 
46* 
