33 
3C7 
eller Kastrup Skov (S. 11, 2. Note). — Det nyere Kridt danner i det omhandlede Terræn 
Undergrunden; dets Forekomst og Mægtighed beskrives; dets Stenarter foreslaar Rørdam 
at inddele i Koralkalk, Bryozokalk, Foraminil'erkalk, Kokkolitkalk og Spongiekalk. Koral- 
kalken svarer nærmest til Faxekalken, Bryozokalken til Limstenen, Foraminiferkalken og 
Kokkolitkalken til Saltholmskalken (og Blegekridtet) og Sponglekalken til den Kalksten, der 
med et Museumsnavn betegnedes som Craniakalken , og som ligger over Saltholmskalken 
(S. 81). Stenarternes petrografiske Beskaffenhed og kemiske Sammensætning beskrives 
særdeles omstændelig. De fire ovenfor først nævnte Stenarter betragter han som tilhørende 
flre forskellige Facies indenfor det nyere Kridt. Koralkalken formenes afsat paa ringe Dybde 
i Modsætning til Kokkolitkalken, som »maa antages at være dannet paa store Dybder ude 
paa Bunden af det aabne Hav (S. 85) ; de i Kokkolitkalken indesluttede Forsteninger menes 
at være hidførte andensteds fra [o: fra lavere Vand] ved Hjælp af Havstrømme. Bryozo- 
kalken og Foraminiferkalken maa efter Rørdams Mening »være dannede paa intermediæ.re 
Dybder, Bryozokalken nærmere ved Land end Foraminiferkalken« (S. 86). At der her er 
Tale om samtidige Dannelser, fremhæves med følgende Ord: "Efter hvad der foreligger, 
vil der derfor næppe være nogen Grund til at antage nogen Forskel i Dannelsestiden for 
de fire Kalkstensgrupper, men man maa antage dem for at være samtidige Dannelser, saa 
at man ved fortsatte Undersøgelser maaske tør haabe ikke alene at kunne optrække Græn- 
serne, men ved at studere Stenartens Beskaffenhed endog Dyb de kurverne for det 
Hav, hvori Terrain danien blev dannet« (S. 87). 
Flintdannelsen forklarer Rørdam som en <ijevnt fremadskridende Metamorfose fra 
Kalkspath gennem Opal og Chalcedon til Kvarts.« Oprindelig har hele Massen været saa 
nogenlunde ensartet sammensat; men enkelte Lag have dog ved deres Beskaffenhed været 
prædestinerede til at vige Pladsen for Flintlag. Kalken i saadanne Lag er efterhaanden 
bleven opløst, samtidig med at Kiselsyren i de omkring liggende Lag er gaaet i Opløsning 
og har erstattet Kalken. Paa den anden Side er den opløste kulsure Kalk atter udfældet i 
de omliggende Lag, hvor den har afsat sig som krystallinsk Kalkspath i smaa Hulheder, 
f. Eks. i Bryozoer. Paa enkelte Steder er denne Omdannelse fuldendt, medens den paa 
andre Steder enten er forbleven ufuldendt eller endnu ikke er afsluttet. Den Regel- 
mæssighed, hvormed Kalk- og Fliiitlag ofte veksle, antyder "regelmæssig tilbagevendende 
Aarsager af en eller anden Art (f. Eks. Aarstiderne) til Lagenes Forskelligheder.« Allerede 
paa et meget tidligt Tidspunkt er Massen ogsaa forandret ad mekanisk Vej, idet der har 
fundet en Sammensynkning eller "Sætning« Sted, hvilket ses deraf, at alle mere skrøbe- 
lige Forsteninger ere omtrent fladtrykte eller knuste uden at have forandret Plads 
(S. 87—95). 
I Aaret 1899 forøgedes vort Kendskab til det nyere Kridt betydelig, idet der frem- 
kom en Del større og mindre Afhandlinger, som dels udelukkende behandlede, dels kun 
D. K. P. Vidcnsk. Selsk. Skr., C. Kække, naturvidensk. ag matlicm, Afd. XI. fi. '^7 
